194 ENl'OMOLOGISK TIDSKRIFT 1S85. 



forstikke sig vel om Hosten for den ublide, arktiske Vind og 

 forlader siden ikke sit Kvarter förend som vinget V?esen. 



A. Frigga Thbg. förekom almindelig ved Tschoalme-javre 

 og laengere inde Sommeren 1883, isaer paa Fr. Heiskaris Ny- 

 bygge ved Indsjöens sydlige Ende. Et praegtigt Hunekspl. fra 

 Myren ved Bosjavre maaler mellem Vingspidserne hele 54 Mm. 

 eller benved det samme som den store Perlemorsommerfugl 

 {Aglaja). 



Nogle Vaaghalse, der i indevaerende Sommer havde forvil- 

 det sig ned i^Schöyens Naerhed, undgik da heller ikke sin Skjiubne, 

 men blev af denne y>oculalissi/nus iiidagator-n attraperede paa en 

 Myr helt nede i Nordinarken, en Mils Vei fra Kristiania. 



3. A. Aglaja Lin. fandtes den 3die August 1882 i et en- 

 kelt Ekspl. paa Por /t in Ollis Nybygge ved Tschoalme-javre og 

 blev Aaret efter sammesteds af mig taget i Maengde den asde 

 Juli. Stedet (henved 6972° n. Br.) er det nordligste Punkt i Eu- 

 ropa hvor denne store og smukke Art er bcmaerket, af Schneider 

 er den för taget saa langt mod Nord som ved Trondetiœs i 

 Tromsö Amt (henved 69° n. Br.). Eksemplarerne skiller sig for 

 övrigt hverken i Störrelse eller Farvetegning fra sydligere Egnes. 



Erebia Lappona Esp. flöi Sommeren 1883 i Mc^ngde paa 

 Kjelmöen ved Bögfjordens Munding lige ud mod Havkysten alle- 

 rede i förste Halvdel af Juni. 



E. Embla Thbg. Endda ikke iagttaget saa langt ned som. 

 til Tschoalme-javre, kuns i Trakten om Vaggattem og Bos-javre. 



Oeneis Norna Thbg & ab. Lampa7ia. Almindelig i Juli 

 Maaned 1883 paa Engslaatter oppe i Jakobselvdalen. Samtlige 

 Ekspl. smaa (Kuns ca. 43 Mm. mellem Vingespidserne) og me- 

 get mörkt farvede i Forholdet m. Hens, til Ocellernes Antal og 

 Tilstedevaerelse paa begge Vingepar höist forskjelligt. Overhove- 

 det maa jeg efter mit Kjendskab til Arten fra det nordlige Norge 

 erklaere mig ganske enig med Schoyen i, at der er liden Grund 

 til at opstille egne Varieteter for de Individers Vedkommende^ 

 hvor Ocellernes Antal er svundet mest ind, saasom dette Forhold 

 hos denne Art veksler i det mangfoldige. Derimod finder jeg 

 blandt mine smaa, mörktfarvede Jakobselveksempl. en typisk 

 Aberration, som jeg för har fra Myrerne ved Eide i Langfjord- 

 dalen, og som har det brede, lyse Baand paa Vingernes Over- 



