1 98 ENTOMOLOGISK TIDSKRIFT 1885. 



Samme Form fandt jeg ogsaa i Hedalen i Valders Som- 

 nieren 1884. 



A. Schöyenii? Sp. Schneider. I 1883 i Mœngde paa 

 Sevvi-suolo i Vaggattem og lœngere inde sammen med fore- 

 gaaende Art; men mens (lenne viser sig almindelig överalt lige 

 ud til Havkysten, kommer Schöyenii ikke Ishavet naermere end i 

 ca. 30 Km. s Afstand fra Fjordbundene. Maerkeligt nok er denne 

 Indlandsform endda ikke iagttaget i de svenske Lapmarker; der- 

 imod skal den have en vid Udbredelse mod Öst og Syd, efter 

 hvad Schneider har meddelt mig. Paa sin Reise i Finland 

 ifjor Smmer har han nenilig i Helsingfors samt hos Dr. .w Teng- 

 STRÖM i Lo/o seet Eksemplarer lige fra Egnen omkring Ladoga. 

 Disse skulde have vajret bestemte som Sirigaria Hb., som dog 

 nok er hel forskjellig. Schöyenii har saaledes ikke af de finske 

 Entomologer kunnet erkjendes som nogen ny Art en Opfatning, 

 som ogsaa Schöyen synes at dele, da han ifjor skrev mig til, 

 at han altid havde betragtet denne alene som en melanotisk og 

 formindsket Udgave af Fumala. Da jeg ikke er i Besiddelse af 

 noget Ekspl. af Sirigaria til Sammenligning, tör jeg intet udtale 

 angaaende Schöyenii Forhold til denne; men ligeovenfor Fumata 

 maa jeg for min Part indtil videre holde paa Schöyenii Artsberet- 

 tigelse. Forskjellen mellem begge disse förekommer mig nemlig 

 altfor stor haade m. Hens, til Udseende, udbredelse og Tilhold- 

 sted, til at de vel kan slaaes sammen. Til den for Schöenii ka- 

 rakteristiske mindre Störrelse samt over Vingefladerne jc'evnt ud- 

 bredte mörkegraa Bestövning, der viser sig baade hos Hunnen 

 og hos Hannen, kommer det sœrligt mörke Belœg (idetmindste 

 hos Hannerne) af Partiet udenfor den ytterste Dobbeltstreg paa 

 Vingerne, hvilket som en mörk Braem elegant fremhœver Vinge- 

 snidt og Farvefordeling og hos ubeskadigede Tndivider fordelag- 

 tigen udmœrker Arten fremfor dens tarveligere Slœgting Fumata. 

 Men foruden dette maatte det dog forekomme besynderligt, at 

 Schöyenii, betragtet alene som klimatisk Varietet af Fumata, endnu 

 ikke har vasret at opdage vestenfor, enten i Nord eller Syd paa 

 de mange ganske vel undersögte Lokaliteter i de indre Dele af 

 vor Halvö, hvor Hovedformen dog er hel almindelig. Desuden 

 er begges Optraeden paa hver enkelt Lokalitet temmelig for- 

 skjellig, hvilket jeg först blev opmœrksom pa sidste Sommer, jeg 



