— 182 — 



Umler Deltagelsen i Østlandssildeflsket senhøstes er Vestlændinger — bl. a. 

 gjenneni den lier ikke us:edvanlige Alkejagt — kommet paa den Tro, at 

 lier maatte va^re noget at gjøre for dem i Brislingesaisonen ogsaa, og 

 Korsctgsexpeditionei' fra Vestkysten har derfor tåget Forholdene i nærmere 

 Helragtning, men det synes efter alt, S(mi Brislingen er en mer usikker 

 (ijest paa den Kant og derhos, forsaavidt den forekommer, oftere omgaaes 

 anden Sild; mens der saaledes i en større Del af August 1895 liavde 

 va-ret meget Brisling i Larviksf jorden, hvor endel Fiskere af Mangel paa 

 almindelige Fangstredskaber havde stelt sig til Vad af Sækkestrie, hvormed 

 de tog op, saameget de ønskede, og adskilligt gik til Gjødsel, efterat Folk 

 rundtom havde spist sig mætte paa den, og der videre fra Begyndelsen 

 af August til midt i Oktober s. A. jevnlig skulde været Brisling tilstede 

 omkring Øerne mellem Langesund og Kragerø, mellem Lyngør og Tromøen 

 samt paa Kristianssandskanten, hvor — nærmest af Mangel paa Fangst- 

 midler ~- ingen større Mængde ialfald var fanget, — saa godtgjorde 

 forskjellige Forseg nu sidste Host, at Brislingen da kun yderst sparsomt 

 var tilgjængelig; imidlertid har man nu paa tiere Steder forberedt sig til 

 at modtage den, naar den maatte komme. 



I en tidligere Beretning har jeg fremholdt, at man ønsker den muligst 

 forsvarlige Fremfærd med Brislingen, som medHermetik-Industriens Opkomst 

 i de sidste 10—15 Aar er blevet Gjenstand for alt sterkere og sterkere 

 Efterspørgsel, og at man navnlig beklager det Faktum, at der i en Aai-- 

 række om Vaaren — i Gydetiden, da Brislingen har vist sig uskikket til 

 «Ansjos» og ogsaa i andre Former er meget tarvelig til Menneskeføde — har 

 været spredt Tusinder af Tønder af denne værdifulde Sildeart udover Markerne 

 som Gjødsel; oftere har kun en forholdsvis Bagatel kunnet udnyttes til 

 Menneske- eller Kreaturføde og Agn, blot etpar Kroner for en svær Baad- 

 ladning har hellerikke været nogen Sjeldenhed, og forskjellige Mængder 

 har man maaket paa Sjoen igjen, naar der ikke længer var nogetsomhelst 

 Bud at faa. Betænkelighederne, ja Afskyen, ligeoverfor saadan Fremgangs- 

 maade vokser stadig — saavel blandt Fiskerne som Kjøberne, og som et 

 Bevis for, at en Stopper her ansees paatrængende nødvendig, skal anføres, 

 at der ihøst for privat Regning sendtes et Dampfartøi omkring til Fiske- 

 værene i Ryfylke, hvor der da laa Brislingfiskere fra hele vor Vestkyst, 

 for at erfare den almindelige Mening om Sagen; en Dag adspurgtes saa- 

 ledes ialt 229 Fiskere, — af disse erklærede de 218 det for dei^es ubetingede 

 Ønske, at Brisling til Gjødsel maatte red Lov snarest nndigt Hive forbudt, 

 mens de øvrige 11 var enten mer eller mindre tvivlraadige elltr ligegyldige 

 ligeoverfor Spørgsmaalet, og der er al Grund til i dette temmelig enstemmige 

 Ønske at se hele vedkommende Fiskerbefolknings Mening forsaavidt 



