— 189 — 



Fordel. — Nog-le helt mislykkede Forsø^ (for nogle Aar tilbage) paa at 

 drive Bankfisken udenfor Trøiidelageiis Kyst skyldes vistnok, efter hvad 

 jeg kan forståa, hvad det slette Udbytte angaar, væsentlig den Omstæn- 

 dighed, at Fartøierne havde benyttet slet og for Tilfældet npassende Agn. 

 At Somnierfiskeri paa Havet, i den Tid Fisken gaar mere spredt end 

 Skreien i Gydetiden, ofte kan være smaat nok, tør for enkelte Distrikters 

 Vedkommende ogsaa skyldes manglende Omhn ved selve Ægningen, 

 Agnets Indsættelse paa Angelen. Der er otte en betydelig Forskjel 

 mellem de forskjellige Distrikters Ægningsmaade. Under en Fiskeri- 

 ndstilling havde jeg engang Anledning til at vise nogle Søndmøringer en 

 «smnk» Sanding af forskjellige Agnsorter indsatte paa Angel og sendt 

 fra Trøndelagen etsteds. «Det er ingen Fisker, som har ægnet dette», 

 bemærkede en af Søndmoringerne og pegte paa et Kveiteagn og dernæst 

 paa et Torskeagn, saa nbrngeligt syntes han Ægningen var; men det var 

 dog ægnet af en erfaren Fisker efter Bygdens «Skik og Brug». At det 

 var en slet Ægning, deii var jeg ganske enig; thi Agnet var hængt paa 

 Angelen omtrent som man hænger en Frakke paa en Klædesnab. — 

 Hvorledes en slet Ægning kan føre til et stort Agnforbrug og daarligt Fangst- 

 udbytte, fik jeg engang Anledning til at bevise for en Flok Fiskere paa 

 et af vore største og bedste Fiskevær med en dygtig Fiskerbefolkning. 

 En Baad var netop kommet ind med en maadelig Fangst af stor Hyse 

 (Kolje) ; flere af Fiskene var nalmindelig trinde og store i Bugen, hvortbr 

 jeg bad om at faa undersøge, hvad Næring disse Fiske havde levet af og 

 blevet saa trinde af. Fiskene blev da aabnede, og jeg tog ud af den enes 

 Mave 25 — fem og tyve — Stykker friskt Agn, som maatte være slugt i 

 Løbet af Dagen; altsaa 25 Gange havde den ene Fisk nappet Agnet af, 

 før den blev fanget paa den 26de Angel! Saa nalmindelig slet var 

 Ægningen og saa meget Agn kostede den Fisk. Efter en Stunds Drøftelse 

 af dette, ikke saa ganske enestaaende Tilfælde, blev Fiskerne enige med 

 mig deri, at det var ikke Hysen, som var saa usædvanlig klog og behændig, 

 men at det var vedkommende Fisker som var det modsatte At Ægningen 

 var efter «Skik og Brug» paa Stedet, gjorde ikke Sagen bedre i mine 

 Øine, men blev tåget som en god nok Undskyldning efter Fiskernes Mening 

 derom. Af dette og flere lignende Exempler paa daarlig Ægning tør man 

 og bør man ikke drage den Slutning, at den betydelige Forskjel, som 

 stadigen flndes mellem visse enkelte Nabostrøgs Fangstudbytte af Skrei- 

 fisket, hovedsagelig skyldes Ægningsmaaden; men at denne spiller en større 

 Rolle under Skreifisket end almindelig erkjendes, derom føler jeg mig 

 overbevist. Det er forresten en eiendommelig, men ikke praktisk nyttig 

 Skik i enkelte Dele af mit Distrikt, at Ægningen efter «Skik og Brug» 

 udføres af Gutter og unge Mennesker udenfor Baadlaget, uden Skjøn paa 

 Fiskeri eller Ægningens Betydning; Arbeidet bliver derved vistnok 

 billigt og tidsbesparende for Fiskerne, men dyrt og ødselt for Fiskeriet 

 og Fangstudbyttet, derfor tilslut en slet Økonomi for Fiskerbefolkningen 



