— 192 — 



Skreien staar ude paa Dybel, hvor ikke He.s(.skj:i'l kan voxe eller foreflndes, 

 tager den ikke dette Agn ; først naar Skreien er naaet ind paa de skjæl- 

 bevoxede Banker og Grunde, eller liar passei'et Raaserne og Eendcrne, 

 hvor der er grundere og tindes forskjellige Slags Skjæl fra Naturens 

 Haand, tager den Hestskja'l paa Angelen Skjønt Torsken er en slngvorren 

 Fisk, synes den dog at nære Mistanke til den Slags Lokkeniad, som 

 kommer den heist uventet og ikke passer ind i Omgivelsernes Fauna eller 

 Flora. Denne Forklaring har en Sandsynlighed for sig. 



De øvrige Agnskjælssorter vides ikke at være Gjenstand for Handel, 

 hvilket synes noksaa besynderligt ; thi som godt Agn staar enkelte over 

 Hestskjællet. Forsendelse nf friske Skjæl er noget nær ukjendt i Distriktet; 

 kun Blaaskjæl bliver nu og da forsendt, men da til Salg til Menneskeføde, 

 ellers kogt og afskallet. 



Hvad Skjælbestanden i sin Almindelighed angaar, saa har Befolk- 

 ningen ikke synderlig Kjendskab til den. Der er dog, saavidt skjønnes, 

 al Sandsynlighed for, at der mangfoldige Steder maa tindes Skjælbanker, 

 hvoiom ingen endnu har Besked, fordi ingen har søgt derefter eller har 

 liavt nogen Interesse deraf. I de Fjorde i JSTamdalen og ellers, hvor 

 Hestskjæ-lsoptagningen nu drives som en Binæring af ikke saa faa, er 

 Skjælsamlingerne eller Bankerne som Begel opdaget ved et Tilfælde, 

 meget sjeldent efter en planmæssig Sogning efter Skjæl. Flere Fjordarme, 

 som jeg har besøgt for at undersøge, sagdes at være ganske blottede for 

 alslags Skjæl (undtagen Blaaskjæl), men viste sig dog at have en noksaa 

 pen Forsyning deraf. Om at værne om Agnskjælbestanden er der ingen- 

 steds Tale, end mindre om at kulivere Bankerne eller skaffe nye 

 frem. En enestaaende Undtagelse findes, nemlig i Levanger, hvis Fiskeri- 

 selskab har gjort Forberedelser til at faa istand Skjælkultur i en liden 

 Maalestok i det nærliggende Bassin Eidsbottn, hvor der er en ualmindelig 

 frodig Blaaskjælsbanke og desuden findes Hestskjæl, Kuskjæl og Porkskjæl, 

 men i ringere Mængder. At der ellers ingensteds er nogen Interesse for 

 Knltivering af Skjæl, og at der paa given Anledning knn fra etpar Steder 

 er ndtalt et svagt Ønske om at faa nærmere Rede paa Skjælkultur, har 

 sin letforklarlige Grund i den Omstændighed, at Eiendomsretten til Agn- 

 Skjælsforekomster og større Banker overalt er usikker og omtvistet; i 

 Regelen er den Retsopfatning gjældende, at enhver kan tåge Skjæl, hvor 

 han finder for godt, og skjønt der er opstaaet skarp Uenighed mellem 

 Grundeiere og udenforstaaende om Retten til Agnskjæl — saavel fast- 

 siddende som fritliggende — vides dog intet Tvistemaal derom at være afgjort 

 ved Rettens Mellemkomst. Hvorsomhelst der er nogen større Opsamling 

 af Skjæl, drives Optagningen paa Rov, hensynsløst overfor Nutid og Fremtid. 

 Og da man savner Kyndighed i at bedømme, hvor stor Skade der aarligaars 

 sker under denne Plyndring, er der Sandsynlighed for, at de nu bekj endte 

 gode Skjælbanker snart vil blive ødelagte, hvis de ikke allerede er det. 

 Man behøver kun at erindre, hvorledes det er gaaet vore Østersbanker 



