— 69 - 



Mtiaiied kun en enkelt Dag imellem, at Fiskerne kom paa Søen. Hertil 

 medvirkede vel ogsaa den Omstændighed, at der i denne Tid kun var 

 lidet Fisk tilstede for Sund — Servaagen, hvorfra adskillige Baade derfor 

 tiyttede østover. Naar det lykkedes Fiskerne paa Strækningen fra Bålstad 

 østover til Vaagene i denne Tid at komme paa Søen, gjorde de i Regelen 

 god, ja oftere rig Fangst, især for Hopen, Ure, Bålstad, men Udbyttet 

 blev alligevel lidet, da Søveirsdagenes Antal blev saa faa. Fra 20de til 

 24de faldt der ogsaa et ret godt Fiske i Raftsundet fra Digermulen til 

 Løksund, men Mandag den 26de var Fisken strøgen sin Vei, og senere 

 var der omtrent frit for Fisk i Sundet. Deretter fiskedes nogle Dage for 

 Brettesnæs, men ogsaa her ophørte Fisket kort Tid efter. Fra 15de 

 Marts indtraadte der en stor Forandring i Veirforholdene, og Fisket tog 

 nu Opsving. De overstaaede og enkeltvis natstaaede Redskaber blev den 

 Dag trukne med jevn, meget god Fangst lige fra Kabelvaagbakken til 

 Lofotodden. Ogsaa i)aa Garn fiskedes der da meget godt, tildels rigt for 

 Bålstad, Ure, Stamsund og Hopen— Ørsvaag. For Svolvær, Skraaven 

 og østenfor liggende Vær var Fisket derimod fremdeles smaat, og vedblev 

 at være det, med Undtagelse af nogle faa Dage omkring den 20de, lige 

 indtil dets fuldstændige Afslutning. Enkelt Dag kunde det tildels falde 

 heldigt for nogle faa Baade, men der var neppe nogen Fisketyngde til- 

 stede, og østenfor Ørsvaag var Lofotfisket iaar gjennemgaaende smaat 

 saavel for Garn som Liner. 



For Hopen— Ørsnæs faldt der af og til enkelte gode Søveirsdage 

 for Linebaadene lige indtil de første Dage af April, men efter den Tid 

 holdt Fisket sig smaat i Østlofoten, og Fiskerne forlod efterhaanden 

 Værene her, nogle reiste hjem, andre flyttede vestover. En Undtagelse 

 i saa Henseende tandt dog Sted for Hennings værs Vedkommende, idet 

 man, efterat Fisket tildels havde været smaat i længere Tid, pludselig 

 den 7de April igjen begyndte der at fiske godt med Liner paa Gimsø- 

 strømmen, enkelte Dage endog op iniod Lyngvær. Omkring den 20de 

 var dette Fiske stærkt aftagende og foregik da langt ind og Vest. I 

 Vestlofoten holdt Fisket sig meget godt overalt, for enkelte Vær oftere 

 endog rigt, lige fra Midten af Marts, indtil Opsynet traadte ud af Virk- 

 somhed, og da Veirforholdene jo var usædvanlig gunstige for Fiskeriet 

 — fra 31te Marts indtil Fiskets Afslutning saagodtsom ikke en rigtig 

 Uveirsdag — voxede Partiet i denne Tid hurtigt. Efterhaanden seg dog 

 Fisken længere fra Land, og mange Fiskere var trætte af det stadige, 

 anstrængende Arbeide, hvorfor Baadantallet efterhaanden aftog ogsaa i 

 Vestlofoten, hvor der, da Opsynet hævedes, ikke gjenlaa særdeles mange 

 Baade, som drev Søen, og inden Maanedens Udgang var Fisket saagodt- 

 som ganske afsluttet. Da Fisken ivinter var forholdsvis liden og magei-, 

 er det ikke usandsynligt, at Garnene gjennemgaaende har havt for store 

 Masker, saaledes at den er sluppen igjennem, og at deri ialfald for 

 endel maa soges Grunden til det daarlige Garnfiske. 



