104 



Opsyn m. V. 



Til Opretlioldelse af Orden og- til at afgive Meklinger om Fiskets 

 Gang var 13 Mand — 6 med Politimyndighed udstyrede Opsynsbetjente 

 og 7 andre Korrespondenter — antagne til Assistance for Fiskeriinspek- 

 toren. Samtlige Assistenter, som tiltraadte Tjenesten, saasnart Fisket 

 inden deres respektive Omi-aader var begyndt, og fratraadte, saasnart 

 Omstændigliederne paa nogen Maade tillod dette, boede iland; Opsyns- 

 betjentene, livoraf de to var beskjæftigede ved Christianiafj ordens Østside, 

 mens de øvrige fire var tildelte hver sin Del af Strækningen mellem 

 Vallø og Fredriksværn, befor daglig sine Distrikter tilbaads. En og 

 anden sjelden Gang benyttede Inspektøren leiet Dampskib, men forøvrigt 

 vai' han henvist til at flakke Land og Strand over pr. Jernbane, pr. 

 Kjærre eller tilfods, eller han foretog sine Reiser med de almindelige 

 Kystfartøier ; Adgangen til at se til alle de enkelte Fiskepladse var ham 

 saaledes høist vanskelig, og Mangelen af et mindre Dampfailøi til stadig 

 Disposition føltes i sterk Grad. 



Af vedkommende Autoritet forelagdes — efter Anmeldelse af Op- 

 synet — to Mulkter til Statskassen, hver paa Kr. 20.oo, for ulovligt 

 Søndagsfiske til Vedtagelse; Forelæggene vedtoges. 



At der desværre kun for ofte vistes Ringeagt ligeoverfor Andenmands 

 Redskaber og for Lov og Ret idetheletaget, uden at tilbørlig Gjengjæld 

 kunde øves, havde først og fremst sin Grund i, at de til Disposition 

 stillede Midler ikke tillod Anvendelsen af fornøden Opsynsstyrke ; én 

 Mand kan ifølge den menneskelige Skrøbelighed ikke vaage bestandig, 

 ei heller være allestedsnærværende, og en liden Skjægte med én Mands 

 Be.sætning er aldeles intet imponerende Apparat — godt, om han bare 

 kan berge sig selv ofte i denne ublide Aarstidl — Derhos led den for 

 omhandlede Fiske endnu gjældende Lov af den Mangel, at den ikke 

 — ligesom Loven af ^Va 1851 om Vaarsildfiskeriet — indeholdt noget 

 Foi-bud mod Tilstedeværelse paa Sætterierne om Natten; det samme er 

 desværre Tilfældet med den nye, nu ikrafttraadte. Lov, og det er mig 

 derfor i høieste Grad magtpaaliggende, at henstille, at der i § 14 eller 

 § 15 af denne foretages saadan Forandring eller Tilføielse, at den i 2det 

 Passus af Vaarsildfiskelovens § 6 indeholdte Bestemmelse saalydende: 

 Ligeledes maa, med Undtagelse af Not, intet Fiskeredskab udsættes eller 

 optages, efterat Dagen er tilende og førend Dagbrækning; ei heller maa 

 nogen i samme Tidsrum lade sig finde paa Sætteriet» — ogsaa her kan 

 blive fuldtud gjældende. Der var nemlig ikke saa sjelden bitre Klager 

 at høre i Anledning Ødelæggelser ved utilbørlig Kapning eller endog Tab 

 af Redskaber, som for en meget væsentlig Del maa siges at være en 

 Følge af det paapegede Hul i Loven. 



Som allerede nævnt, indfandt der sig i læiigere Tid under Fisket 

 mange svenske Sildeopkjøbere. Disse selv var meget velkomne; men 



