— 178 — 



saavel Fangsttiden som Fangstmaaden agtes gjort til Gjenstand for nær- 

 mere Undersøgelser. Paa nævnte Fiskeriforeningers Møder er jeg blevet 

 givet Anledning til at ndtale mig om Sagen og de forberedende Skridt 

 til dens Udredning. 



Et mere omf^ittende Fredningsspørgsmaal er vakt saavel for ydre 

 Namdalen som fra Beitstadtjorden, nemlig Fredning for Smaafisk, dels 

 gjennem Forbud af visse Redskaber, dels gjennem Forbud af Fangst af 

 Fisk under en vis Størrelse. I Anledning af disse Sager, der i Grunden 

 gjælder det samme, har jeg bereist større Dele af Namdalskysten og nogle 

 Fjorde der, holdt Moder med Fiskere og Distriktets Fiskeriforening, samt 

 indhentet Oplysninger paa de fleste af de Fangstfelt, Sagen angaar; lige- 

 ledes har jeg, for Beitstadtjordens Vedkommende, holdt Foredrag til Be- 

 lysning af Fiskenes Udvikling og Trivsel samt de naturlige Betingelser 

 for Fiskebestandens Bevarelse for en rationel Fiskeribedrift i Fjordene 

 og de andre, mere lukkede Fiskerilokaliteter. En Løsning af de her 

 omhandlede Fredningsspørsmaal er en ingen ganske let og ligefrem Sag. 

 Og idet jeg har næret en ikke ringe Tvil om, hvorvidt Forbud mod at 

 bruge Angler og Masker under en bestemt Størrelse vil medføre den for- 

 ventede Nytte, har jeg efterhaanden faat større Betænkeligheder ved at 

 anbefale Forbudsbestemmelser med saadant Formaal og derved, om end 

 indirekte, erkjende deres Brugbarhed for Øiemedet. Vistnok giver vor 

 nugjældende Lovgivning ikke Adgang til at anvende andre Forbuds- 

 bestemmelser, og forsaavidt er jeg hindret i at bringe andre i Forslag; 

 men derved er ikke mine Tvil og Betænkeligheder fjernede, saa meget 

 mindre som Bestræbelserne i andre Lande for at beskytte Fiskeyngelen 

 og den ikke-endnu-madnyttige Smaafisk, særlig gaar ud paa at forbyde 

 selve Fangsten og Salget af saadan ubrugbar Smaafisk, tildels ved sam- 

 tidig at forbyde visse Slags Redskaber. For at kunne ndtale mig i Sagen 

 og behandle de enkelte lokale Spørgsmaal med en desto mere overbevis- 

 ningstro og mig selv bedre tilfredsstillende Udredning af det virkelige 

 Forhold og af de sikreste Midler til Opnaaelseu af det opstillede Formaal : 

 et rationelt Fiskeri og en fornuftig Udnyttelse af Fiskebestanden — fort- 

 sætter jeg med de specielle Undersøgelser og med Indsamlingen af mere 

 Materiale. Om Spørgsmaalenes Løsning derved end vil forsinkes en kort 

 Tid, tør jeg maaske, paa den anden Side, kunne opnaa, at selve Fisker- 

 befolkningen, bedre end hidtil, vil lære at forståa de naturlige Betingelser 

 for et lokalt Smaafiskeris Trivsel og dets Nytte for Befolkningen i Nutid 

 og Fremtid, idet jeg agter at fortsætte med Foredrag og Samtaler med 

 Fiskerne om Sagen; dette sidste fornemmelig for gjennem Samtalerne at 

 faa bragt paa det Rene, hvorvidt Fiskebestanden i Regelen, som paa 

 staaet, virkelig er aftaget paa hvert enkelt Fangstfelt, eller hvorvidt 

 det er Fiskernes og Redskabernes Antal, som er tiltaget saa meget, 

 at Udbyttet for hver og hvert særskilt Redskab nu bliver mindre; 



