— 180 — 



Soppen trives frodigt og udbreder sig mere end ellers. Denne Erfaring 

 om Yeirets Indflydelse paa Soppen er almindelig erkjendt, ikke alene her 

 i Landet, men ogsaa i de ndenlandske Byer, hvor Klipiisk lagres foi' 

 nogen Tid. Da jeg i Slntningen at' 1893 besøgte Portngal og Sydspanien, 

 tik jeg Bekrættelse herpaa af alle, som havde nogen Erfaring i Sagen. 

 Og da na'vnte Erfaringssætning i sig selv har alle Betingelser for sig, 

 kan num visselig antage den for sikker og paalidelig. 



Men Veiret i Torretiden og i Løbet af Sommeren er ikke den eneste, 

 ikke engang den afgjørende Betingelse for Soppens Fremkomst og Fio- 

 dighed. Det vigtigste og afgjørende Moment er selve Behandlingen af 

 Fisken under Tørringen og den nærmest efterfølgende Tid. Man kan 

 tinde sopbefængt Fisk i selv de bedste Somre, ligesaa kan der produceres 

 mange Ladninger ren, sopfri Fisk i de værste Somre. Herom hei'sker 

 ingen Tvil blandt de erfarne Sagkyndige. Det bekræfter sig saatsige hvert 

 eneste Aar, og det bekræfter sig ogsaa ved at sammenligne Varene Be- 

 skaifenhed for i Tiden med dens Beskatfenhed i vor Tid, hvad Sop angaar. 

 Veiret kunde, naturligvis, i gamle Dage ligesom nu være slemt for 

 Kliptisktørring, og selve Fisken kunde variere da som nu; Chancerne for 

 sopfri eller sopbefængt Fisk var i disse Henseender lige gode eller lige 

 slette i forrige Tider som i vore Dage. Men sammenligner man Til- 

 virkningsmaaden fra forst til sidst, ligcfra Flekuingen af Haaflsken til 

 Afleveringen af den færdige Vare paa det ndenlandske Marked, saa vil 

 man ånde endel Afvigelser fra den «gamle» Maade ; og Afvigelserne vil 

 vise sig at være størst i den Del af Tilvirkningsarbeidet, som omfattei- 

 selve Tørringen paa Fiskebergene, et Arbeide, som bestaar ikke alene i at 

 sprede Fisken udover til Tørring, men ogsaa i at <strække hver Fisk», 

 stable og omstable den for at faa den luftet og presset, skalfe en baade 

 holdbar og pen Vare. Man mener (og jeg helder til den Mening) at ogsaa 

 Stablingsiiiaaden paa Pakhusene til Fiskens Lagring er endel anderledes 

 i voi- Tid end i gamle Dage, samt at denne Stabling har sin Betydning 

 med Hensyn til Soppen. 



Naar man kommer ind paa en Sammenligning melleni gamle Dages 

 og vor Tids Tilvirkning af Klipflsken, pleier man ogsaa at fremhæve, at 

 der nu bruges andet Slags Salt, en tidligere Udvadskning osv. Uden 

 at ville benægte, at ogsaa disse Momenter kan spille en Rolle med Hen- 

 syn til Fiskens senere Tilbøidighed til at blive sopbefængt, og at navnlig 

 visse Sorter Salt er bedre eller tryggere end andre, tror jeg det ikke 

 nødvendigt at indlade mig nærmere paa disse Enkeltheder ved denne 

 Anledning. Det gjælder her for mig at faa konstateret de omhandlede 

 Afvigelser og disses Betydning for Sopdannelse paa Fisken, i Henhold 

 til de Erfaringer, som er mig meddelte, og de Undersøgelser jeg selv 

 har foi'etaget. 



Den mest betydningsfulde Forandring i Klipfisktørringen bestaar 

 deri, at ganske store Partier tørres for at komme i Markedet som «Ny fisk» 



