— 189 — 



Forlydende blev godt modtaget i Havanna Dpi- skal være søgt og- til- 

 dels erhvervet Patent i U. S. Amerika, i Canada, Newfoundland og 

 Norge. Opfinderen tænkte at bringe det til Opforelse af Tørrerier her i 

 Landet, men mig bekjendt har dette endnu ikke fundet Sted. 



Handelsmand Hassel paa Støt, Helgeland, har, som omtalt i min 

 Reiseberetning, tåget Patent paa en Maade at tørre Klipfisk paa Hans 

 System gaar ud paa en kraftig Presning af den enkelte raa, saltede 

 Fisk mellem en Teglstensplade og en Gummiplade og derefter hurtig 

 Tørring. Den saaledes pressede Fisk tørrede ogsaa forbausende hurtigt 

 og havde et vakkert Udseende. Jeg antager, at naar Fremgangsmaaden 

 kan arrangeres saa praktisk, at Presning af større JNIængder kan foregaa 

 let, vil hans System have megen Udsigt til at blive af Bet3''denhed, 

 sæi'ligt for Fisk. der saltes om Høsten og midtvinters og saaledes altfor 

 længe nu maa ligge og vente paa den naturlige Tørk om Vaaren. 



Kristian Hjaltason er en Islænding, som paa Harstad med meget 

 ringe Midler har eksperimenteret sig frem og mener nu at have lost Op- 

 gaven, paa kort Tid og billigt i et af ham konstrueret Torrehus at kunne 

 tørre Klipfisk (og Tørfisk) paa enhver Tid af Aaret. Tegningerne alene 

 kan imidlertid ikke gi ve mig fuld Rede paa, at Fi-emgangsmaaden vii'ker 

 efter Bestemmelsen. Den i et lidet Miniaturtørreri i Sommer torrede 

 Klipfisk, som han udstillede paa Tromsøudstillingen, var pen og fik 

 Broncemedalje. Der skal være løst Patent. 



Eksport af Kveite og anden Fisk i Is. 



Den mindre Sendelse af Kveite og tildels anden Fisk i Is, som jeg 

 i min forrige Aarsberetning nævnte fandt Sted fra nogle sydligst i mit 

 Distrikt liggende Forretninger til Trondhjem og Kristiania, tiltager 

 jævnt, saa at endogsaa Raafiskpriserne til dette Brug hæver sig. Handels- 

 mændene paa Kvalø, Tjøttø, indre Kvarø, Skaalvær og flere Steder for- 

 sender nu ikke saa ringe Partier, faar jævnt regningssvarende Piiser og 

 ingen Kondemnation. Derfor steg Kveiteprisen dernede til 25 Øre pr. kg. 

 for Fiskerne. Høst- og Vintersendelser nordenfra, især fra Egnen om 

 Voksfjorden (Dyrø— Tranø— Ibestad) og fra det nordlige flammerø er der 

 heller ikke saa ganske lidet af. Men det altsammen er jo lidet endnu, 

 mod livad det kunde blive til, og Forretningen lider af den Mangel, at 

 Kveiten oftest uden Isning maa føres af Fiskerne ikke ringe Afstande 

 for at komme i Kjøbernes Hænder. Paa denne Maade opfyldes den 

 første Betingelse for denne Vares Godhed og Holdbarhed — øieblikkelig 

 Isning — ikke strengt nok paa langt nær. 



Samtidig har Fiskeriet om Høsten efter Kveite paa Dybet af endel 

 Fjorde og Havsaabninger tiltaget ikke saa lidet, mest paa Voksfjoiden 



