— 196 — 



omtrent kunde regnes at være forbi, var det væsentlig det overmaade 

 urolige og storuiende Veir, som var Aarsag til at Udbj^ttet ikke blev 

 hoiere. Efter Forlj^dende skal en stor Sneseilsbaad fra Bodø, veludrustet 

 med Garn, der deltog i Bofisket den halve Tid og i hele Vestfjordfisket, 

 have fisket for mellem Kr. 5 og 6 000,oo ialt, over Kr. 1 000,00 pr. Maud. 

 En stor Mængde af i Vestfjorden fiskende Baade havde dog et lidet 

 Udbytte. 



Udenfor disse større Forekomster af Sild, som tvertimod hvad der 

 nu i mange Aar har været sædvanligt, ikke søgte tillands, har der været 

 et Notfiske i Gratangen, som hai" givet smaa og tildels mager Sild, men 

 dog paa Grund af de heie Priser har skattet lidt Udbytte for endel 

 Notfolk. Ellers har der været ubetydelige Sildeforekomster i Malangen, 

 Sørreisen, omkring i Trondenæs, i Kvædfjord, i Tjongsfjord i Rødø, i 

 Tosen i Bindalen og enkelte andre Steder, uden at de dog har været 

 saapas, at nogen nævneværdig Fangst har kunnet finde Sted. Kun i 

 Kvædfjord synes Silden at have samlet sig saa meget, at man derfra 

 maaske kan faa noget til Agn brugbar Notsiid, der dog er ynkelig smaa. 

 For Anledning til Stængning af den for Torskeflskerierne i 1895 fornødne 

 Agnsild ser det saaledes overalt i mit Distrikt mørkt nd. 



Den Maade, hvorpaa Fisket har artet sig i Aar, vil til næste Aar 

 bringe mange Folk til at ruste sig med Drivgarn for Sildefiske, bruge 

 Storbaade dertil og søge Silden tidligere end ellers og udenfor Kysten 

 paa Havet. 



Sildens Behandling, baade fra Fiskernes Side og fra Tilvirkernes, 

 har udgjort en støri^e Del af min Foredragsvirksomhed. Jeg har ogsaa 

 søgt at greie ud de forskjellige Sorters rette Anvendelse og at klarstille 

 den udenlandske Konkurences Betydning og Art. for derved at bringe 

 en større Oversigt derover end den, der nu i Regelen haves om disse 

 Ting, til almindelig Kundskab. Det har ofte lykkes mig sondenfor Tromsø 

 at samle megen Interesse om Sildespørgsmaalene Under Udstillingen og 

 Fiskeriagent Westergaards Nærværelse der kunde vi derimod ikke faa 

 samlet tilstrækkelig af Interesse for at behandle disse Ting, som jo og 

 der nordpaa ikke har den Betydning for Næringen, da Sildefisket der 

 Nord sjelden er af Betydenhed. 



Trantilvirkn ingen 



er der neppe nogetsomhelst nyt at berette om, den gaar sin jævne og 

 indarbeidede Gang, som i tidligere Beretninger omtalt. Kun om Silde- 

 tranens Tilvirkning er det at bemærke, at den meget heldige Begyndelse, 

 der i de to Aar 1892 og 1893 gjordes med det dertil af et bergensk 



