Fra 

 Inspektoreii for Saltvandsfiskerieriie 

 i Finmarkens Amt. 



Herved bar jeg den Ære at afgive den i min Instrux, dens § 8, 

 paabiidte aarlige Beretning om min Virksomhed i det forløbne Aar fra 

 Iste Jnli 1893 til Udgangen af Juni 1894 — som følger: 



Under et Opliold i Vadsø henvendte en af Stedets større Forretnings- 

 raænd sig til mig og fremstillede, hvor ilde det ofte mi er med Handels- 

 forholdene, idet Sælgerne heroppe ikke er enige ; man sender sin Fisk til Ham- 

 burg eller til Italien i Konsignation; selve Salget foregaar i Regelen dernede 

 og ofte lang Tid efter Afsendelsen; derved kommer man ganske i Kom- 

 missionærernes Vold, og mangehaande Omkostninger m. m. paaløber; man 

 er endog udsat for Uærlighed, og da kun de færreste har Kapital nok 

 til at kunne vente Aar efter Aar paa sine Penge, er man ofte nødt til 

 at sælge paa de Betingelser, som bydes; en Eeise derned tager lang Tid 

 og er kostbar, hvorhos det omtrent er umnligt^for en Fremmed under et 

 kort Besøg at komme efter, om Misligheder har været begaaede. 



Han mente, at kunde det opnaaes, at Kimderne kjøbte Fisken her 

 i Finmarken, leveret paa Stedet, da vilde overmaade meget være vundet. 

 Heri var jeg ganske enig, og jeg har oftere hørt om disse Forhold paa 

 and]'e Steder heroppe. Vi var enige i, at det vilde være umuligt at opnaa 

 et saadant Samhold blandt alle Exportører, at de alle nægtede at sende 

 i Konsignation ; men vedkommende mente, at om der kunde oprettes en 

 Afdeling af Norges Bank heroppe, og der da^ kunde blive Adgang til 

 Laan af Banken mod Pant i Fiskelager, da vilde man herved kunne reise 

 Penge uden at være nødt til at sælge å tont prix; dernæst mente han, 

 at om der kunde blive ansat en offentlig Fiskeriagent i Italien, da vilde 

 dette i høi Grad afhjælpe den nkontrollerede Afhængighed, hvori Sælgeren 

 nu saa ofte beånder sig ligeoverfor Kommissionæren. 



Som nævnt har jeg talt om disse Forhold med flere end denne ene 

 Forretningsmand fra Vadsø, og jeg føler mig overbevist om, at der hvert 

 Aar tabes for Finmarken mange Tusinde Kroner formedelst denne Maade 

 at sælge paa Jeg tror, at sammenlignet med dette aarlige Tab, vilde 

 Gage til en Fiskeriagent kun blive en liden Sum. Og det er selvsagt, 

 at hvad der saaledes aarligaars tabes for Handelsmændene, det tabes ogsaa 



