rudog*e. 
angaaende fyre og fyrlygter. Og dernæst: De bedste og sindrigst ind- 
rettede fyrlys vil denne klasse fiskere og baadfolk finde ubrugelige 
for sig. 
Ved disse bemerkninger tror jeg at have tilstrækkelig antydet aar- 
sagen til, at der dels fremkommer fyr-forslag, som er ubrugelige eller 
endog farlige, og som derfor ikke kan ventes anbefalede af fyrvæsenet; 
og at der, paa den anden side, dels kan blive opført fyre eller fyrlamper 
i fiskeridistrikterne, som befolkningen dersteds har fundet ubrugelige 
eller endog farlige. Jeg behøver ikke at nævne eksempler her. 
Overfor disse forhold er det, at jeg finder det at være min pligt 
at henlede statsmyndighedernes opmerksomhed paa det ønskelige 1, at 
saavel forslag som planlæggelse af anlæg vedkommende fyrbelysningen 1 
fiskeridistrikterne, blev gjenstand for saavel en sagkyndig udredning som 
for en offentlig diskussion paa større fiskerimøder — førend de over- 
sendtes til fyrvæsenets behandling og indstilling. Det gode, som jeg 
mente derved skulde kunne opnaaes var for det første dette, at slige 
forslag og planer kunde blive bedre forberedte og gjennemtænkte og af- 
streifede mange snevre lokalinteresser; og for det andet dette, at de 
offentlige myndigheder saavelsom fyrvæsenet undgik at blive belemret 
med uigjennemførlige forslag eller blev nødsaget til at imødekomme krav, 
som i og for sig kunde være rimelige, men som forøvrigt blev til for- 
trængsel for andre langt mere berettigede, eller endog forskjertset en 
planmæssig fyrbelysning for en større kyststrækning. 
Dersom disse mine betragtninger skulde finde støtte hos vedkom- 
mende myndigheder, turde det næste spørgsmaal blive dette, om der ikke 
burde udarbeides en plan for anlæg af den fyrbelysning, som for tiden 
tiltrænges langs kysten i de egentlige fiskeridistrikter, væsentlig for 
fiskeriernes skyld. Hidtil har det i de sidste 10—12 aar været mere 
eller mindre en tilfældighed, om et fiskeridistrikt fik istand en anmod- 
ning om at faa en forønsket bedre fyrbelysning, medens andre distrikter 
kunde opnaa at se sin kyst blive godt udstyret med fyre uden at have 
fremsendt en vel motiveret anmodning derom. 
Inden mit distrikt er forholdene tildels noksaa grelle i denne hen- 
seende. I løbet af den tid jeg har fungeret som fiskeriinspektør, er mit 
distrikts kyst og farvande blevet fornyet med henved 90 større og mindre 
fyre og fyrlamper, deri medregnet de, som er bevilget, men endnu ikke 
opførte. Der er bare 67, som er ældre end min ansættelse. Der har 
saaledes før mig været god anledning til at følge udviklingen af fyrbe- 
lysning. Et temmelig stort antal af disse 90 nye fyre ligger ude i skjær- 
gaarden, eller langs den store alfarvei for seilskibe og rutegaaende damp- 
baade. De fleste egentlige fiskerfyrlamper findes i Romsdals- og Sønd- 
møres fogderier; langt færre eller forholdsvis faa findes anbragt i Nord- 
