ee 
fyrlampe der. Og da fiskerne senere ogsaa forandrede sin mening og 
androg om at faa en fyrlampe for Reksundet, istedetfor ved Buesundet, 
blev dette anbefalet. Reksundlampen er opført og tændt iaar. 
Til undersøgelse af nogle andre fyrbelysnings-spørgsmaal, som ud- 
over høsten og tildels tidligere var sendt mig til udredning, blev der 
ikke tid før efter nytaar; etpar gjælder forandring af allerede opførte 
fyrlamper (deriblandt Kvaløklubben ved Harøen), tre andre angaar op- 
førelse af nye, en i Nordmøre, en i Romsdal og en i Søndmøre. 
Et par uger før jul blev mig forelagt til udtalelse et andragende 
fra ,Herø fiskeriforening* om at faa tilladelse til for egen regning at 
holde tændt en rød lanterne til veiledning for indseiling til Fosnavaag 
paa Søndre Søndmøre. I tilslutning til de tvil, som fyrvæsenet havde, 
var andragendet fraraadet tilladelse af ,Aalesunds fiskerforening*, som 
var blevet forelagt sagen. Paa fornyet henvendelse fra ,Herø fiskeri- 
forening* kom sagen til mig. Som vel bekjendt med de vanskeligheder, 
som den omhandlede lanterne skulde hjælpe til at fjerne, og i erkjendelse 
af at de tvil, som fyrvæsenet og ,Aalesunds fiskerforening* havde reist 
mod andragendet, var berettigede, — fandt jeg at sagen burde ordnes 
til alles bifald. Tvilene og indvendingerne gik ialt ud paa, at den fore- 
slaaede lampe lettelig kunde forveksles med fyrlampen paa Vaagsholmen, 
som ogsaa viser rødt lys, og at den saa nær seilleden kunde blænde. 
Et forslag fra mig om, at indseilingslanternen skulde gjøres letkjendelig 
ved et helt ualmindeligt lys, og at ,Herø fiskeriforening* skulde forpligte 
sig til at nedtage det hele og paa korteste varsel, saafremt belysningen 
voldte ulempe, vandt tilslutning fra alle; og tilladelse blev givet saa tid- 
ligt at alt var iorden før nytaar. Der blev opført en 7 fod høi stang 
med en rød lanterne paa toppen og en grøn 3 fod nedenfor paa samme 
stang. Lanternerne skulde holdes tændte mdtil 25de mars. 
Endnu en fyrsag og det en overmaade vigtig skal her nævnes. Det. 
er spørgsmaalet om et fast fyr paa Svinøen til veiledning for den store 
drivgarnsflaade, som 1 storsildsæsonen færdes ude paa Svinøhavet og til- 
stødende farvande, og tillige for kystfarten forbi Stadt. Et fyr paa Svin- 
øen som der nu er bevilget til af stortinget, og som vendtes tændt i 
løbet af 1905, kom pludselig frem i forreste række under det store fyr- 
belysningsmøde, som holdtes (Ste februar o. fl. d. 1899) i Aalesund. 
Paa mødet oplæste jeg, som dirigent, den del af en korrespondance som. 
fyrdirektøren og Jeg havde ført om forskjellige fyre, og som nævnte op- 
førelse af et fyr paa Svinøen som et fremtidens spørgsmaal. Dette 
sattes i nøleste forbindelse med en forandring af Rundø fyr, som i sin 
nuværende stand ikke kan skjærme over de udenfor liggende baaer og 
fall, og saaledes heller ikke kunde markere Valleboerne, øst og vest, i 
lighed med hvad Græsøernes fyr gjør i retningen NW og SO. Det frem- 
3 
