ÆR 
enten tages af selve fyrvæsenet eller fremkommer i andragender fra mere 
eller mindre lokalinteresserede privatmænd, har hidtil, mig bekjendt, ikke 
medført nogen større ulempe for nogen større fiskeribedrift. Fiskeriernes 
tarv har under fyrvæsenets ivaretagelse visselig været i gode hænder. 
Men det forekommer mig, at tiden nu maatte være inde for en omlægning 
af de veie, hvorpaa disse sager føres frem. Initiativet til arbeider for 
fiskeriernes fremme bør, ogsaa naar det angaar fyrbelysningen, regel- 
mæssig først passere distriktets eller landets fiskeri-autoriteter og fiskeri- 
styrelsen, tilligemed de foreløbige undersøgelser og sagens udredning; 
medens alt hvad der beror paa fagkyndighed 1 ordning af fyrbelysningen 
og alt fyrteknik vedkommende, selvfølgeligen, ligesom den endelige ekspe- 
dition af sagen og arbeidets udførelse maa forblive som hidtil. 
Den nærmere fremstilling af, hvorledes en saadan ny ordning skulde 
være og burde gjennemføres, finder jeg mig ikke, paa sagens nuværende 
stadium, kaldet til at udtale mig om her. 
Havneanlæggene og fiskerierne. 
Det ligger nær, i denne forbindelse, at redegjøre for min befatning 
1903 med spørgsmaal vedkommende nye havne og udbedringen af de 
gamle. Min virksomhed i denne branche har ikke været saa omfattende 
som i fyrbelysningens. Paa foranledning har jeg udtalt mig om havne- 
projekter vedkommende Kya, Halten og Uthaug, hovedsagelig med hen- 
syn til, i hvilken udstrækning fiskeri-interesser vilde kunne fremmes der- 
ved. For spørgsmaalet, vedkommende anlæg af en havn ved Uthaug 
paa Ørlandet gjaldt det baade saltvandsfiskeriernes og særlig silde- 
fiskeriernes tarv og tillige visse hensyn til laksefiskeriet med kilenøter, 
forsaavidt det kunde skades. Herom har jeg 1 sin tid indgivet min be- 
retning saavel om etpar i den anledning holdte møder paa Ørlandet som 
angaaende den befrygtede ulempeserstatnings stilling. Forøvrigt er selve 
havnespørgsmaalet 7 å 8 aar gammelt og staar i forbindelse med krav 
paa bedre fortøiningsgreier ved Uthaugs vanskelige strand, og langs den 
ydre, sydlige fjordstrækning: Bjugnfjorden. 
Naar det er gaat saa langsomt med dette projekts fremme, saa er, 
saavidt jeg forstaar, aarsagen en dobbelt. Først er det budgethensyn. 
Dernæst og maaske vigtigst hensynet til de forandrede krav, som i vor 
tid maa stilles til en ny havn. Tidligere krævedes havneanlæg mest i 
form af moloer til beskyttelse af en ankerplads for fiskerbaade, som 
skulde drive vinterfisket, tildels ogsaa for de kjøbefartøier, som pleier 
