SSE 
ikke lykkedes at faa f. eks. sjøassuranceforeningerne til at stille krav i 
denne retning, eller at faa andre vedkommende autoriteter til at ofre 
sagen nogen større opmerksomhed. Naar jeg nu tror paany at burde 
bringe spørgsmaalet i erindring, sker det i forhaabning om at sagen er 
blevet lettere at faa ordne end tidligere. Ffterat der er aabnet naviga- 
tionskurser specielt for fiskere og for det offentliges regning, er derved 
etableret en institution, som vilde have baade pligt og ret til at øve en 
myndig indflydelse. Vistnok har navigationsundervisningen hidtil været 
drevet som almindelig skoleundervisning, paa land, inden fire vægge. 
Men jeg kan ikke tro andet end at erfaringen snart vil lære, at under- 
visningen maa ske ombord i seilende skoleskib, paa en eller anden maade 
i lighed med hvad jeg har foreslaaet og fremholdt i min reiseberetning 
fra 1900 angaaende undervisningen og skolerne hos andre fiskeridrivende 
nationer. 
Naar navigationskurser for fiskere overføres til seilende skoleskib 
— et dertil indrettet fiskerfartøi — vil det hos os som f. eks. ved 
den europæisk bekjendte skole i Ostende, være en selvfølgelig ting, at 
eleverne ogsaa faar undervisning i almindeligt sjømandskab, og der igjen- 
nem al fornøden veiledning om, hvorledes alt ombord i en fiskers farkost 
bør være. For mig personlig staar denne sag ganske klar, og jeg paa- 
beraaber mig baade min erfaring som lærer paa land og som lærer paa 
seilende skoleskib og inspicerende funktionær ombord i vore fiskefartøier. 
Faar vore unge fiskere — og gjerne de ældre ogsaa — først et praktisk 
greb paa, hvorledes deres farkost skal stelles, f. eks. baade hvad skrog, 
rig og seil angaar, og tillige hvorledes de bør kontrollere sine kompasser 
og lanterner, holde orden paa sine drafter og journaler og øvrige haand- 
bøger m. v. ombord, — saa er jeg overbevist om, at de vil lære en god 
økonomi, lære at forstaa hvilken stor økonomisk vinding de vil have af 
at holde alt i god orden, indrette alt hensigtsmæssigt, føre omhyggeligt 
regnskab i sin bedrift, og lære at gjøre en lønnende forretning ud af sit 
slidsomme arbeide. 
Det har vakt min opmerksomhed, at blandt de fartøisførere, som 
kommer sig bedst frem, har de fleste udmerket sig ved streng paapasse- 
lighed med hensyn til alt ombord, tildels har de ogsaa ført et omhygge- 
ligt regnskab og forstaaet sin sjømandsgjerning fortræffeligt. Andre, som 
har været ligesaa dygtige, eller endog dygtigere fiskere, men stelt 
mindre godt med sin farkost og haft mindre ordenssans hvad regnskab 
og sjømandskab angaar, har ikke kunnet greie for sig. 
Ogsaa i farkosternes udstyr og indredning for selve fiskeriet er 
der god plads for endel forbedringer. I de aabne baade har aarhund- 
reders erfaring lært, hvorledes alle vigtige dele af irdredningen skal 
være, hvorledes hver del af baadens rum skal udnyttes. Men de større 
