—= GÅ — 
norske fjorde, hvis dybere parti ved en terskel er fuldstændig adskilt fra 
vandet udenfor fjorden. Man har tidligere fra dr. Hjorts undersøgelser 
i Frierfjorden og Drammensfjorden vidst, at bundvandet i saadanne 
terskelfjorde er blit ,raaddent* paa grund af svovlvandstofudvikling. De 
kemiske processer som da finder sted er nu blevet nærmere studeret af 
Helland-Hansen og Lebedinzeff, som 1 disse dage offentliggjør et arbeide 
derom (no. 5 i Report on Norwegian Fishery- and Marine Investiga- 
tions). Af de døde organiske rester, som findes i bundmudderet, udvikles 
der ved bakteriers virksomhed forskjellige mængder af den giftige 
svovlvandstofgas. Denne udbreder sig efterhaanden i vandet og berøver 
dette dets surstof, idet de to gasarter forbinder sig med hinanden; følgen 
er, at dyrene ikke faar tilstrækkelig luft til at underholde aandedrættet, 
og de dør ud paa grund af kvælning eller — hvis svovlvandstoffet findes 
frit — paa grund af forgiftnng. Gjennem en række undersøgelser, 
som Helland-Hansen har udført for ,Selskabet for de norske fiskeriers 
fremme* har det vist sig, at der er lignende forhold i de fleste inde- 
lukkede, faa meter dybe østersbasiner. Svovlvandstof udvikler sig fra 
bunden og kan derfra brede sig saa høit op i vandet, at østerserne blir 
udsat for dets skadelige virkninger; dette er i de fleste tilfælde for- 
klaringen paa den bekjendte massedødelighed, som undertiden kan ind- 
træffe blandt polle-østerserne. 
B. Planktonundersøgelser. 
Ligesom i forrige budgettermin er der indsamlet et stort antal af 
planktonprøver paa de efter international overenskomst udførte kvartals- 
farter i Nordhavet, nemlig i mai, august og november 1903. Resultaterne 
af den foreløbige bearbeidelse er indsendt til det internationale central- 
bureau 1 Kjøbenhavn og trykt 1 dettes fjerdingaarlige bulletiner. 
Planktonets udbredelse i 1903 stemmer i de store hovedtræk med, 
hvad vi har iagttaget og beskrevet fra de tidligere aar, og de slutninger, 
som vi tidligere har draget om sammenhængen mellem havstrømmene 
og planktonorganismernes forekomst, har 1 et og. alt bekræftet sig. Af 
nye resultater skal særskilt fremhæves, at vi iaar for første gang har 
faaet planmæssige indsamlinger fra høsten (november); derved har det 
lykkedes at konstatere for hele Nordhavet, hvad vi tidligere kun havde 
kunnet paavise i vore nærmeste kystfarvand, at der om høsten findes den 
allerstørste rigdom paa sjeldne sydlige former, der kun som gjester drives 
nordover af havstrømmene. Som eksempler kan nævnes Arachnactis 
albida, Anomalocera Patersomi, Labidocera Wollastomi, Scoleeithrix securi- 
frons, Eucalamus crassus; de to sidste har aldrig tidligere været fundet 
paa vore breddegrader. 
