I ER 
Som revisorer valgtes 
K. Wintervold med 13 stemmer og 
E. Dyvik JA ON 
og som suppleant for revisionen 
H. Reitan med 17 stemmer. 
I direktionsmøde den l4de juni valgtes overretssagfører Ragnar 
Schjølberg som formand og som næstformand Vogt Svendsen. 
Der forelaa for generalforsamlingen 2 forslag til forandring i lofot- 
loven, hvoraf et fra fiskeriunspektør Johnsen saalydende: 
Paa andragende fra et flertal af, i vedkommende opsyns- eller 
merkedistrikt indtegnede høvedsmænd, kan udvalget med formanden som 
opmand bestemme som vedtægt, at der gives fiskere i disiriktet adgang 
til sætning af redskaber dagen før søn- og helligdage; men at trækning 
om søndagen forbydes.* 
Dette forslag vedtoges paa generalforsamlingen mod 2 stemmer. 
Ligeledes vedtoges om kobbespørgsmaalet, som netop da var meget aktuelt, 
saadan udtalelse: 
»Generalforsamlingen anser det af stor interesse for fiskerierne, 
at total hvalfredning for et tidsrum af 30 aar vedtages ved lov.* 
Desuden afgaves paa generalforsamlingen udtalelse om forbedrede 
kommunikationer for Røst og om en forandring i fiskeriskolens plan. 
Om ruteordningen hernord og om fiskeriskolen har direktionen des- 
uden ifølge opfordring af fiskeristyrelsen og fra amtmanden i Nordland 
senere udtalt sig. Under 7de mars har man saaledes angaaende det 
første spørgsmaal sendt amtmanden en skrivelse af saadant indhold: 
, Hr. amtmanden i Nordlands amt, Bodø. 
I besvarelse af hr. amtmandens skrivelse af 6te november 1903 
angaaende oprettelse af en ferskfiskrute Senjen—Vesteraalen—Lofoten— 
Trondhjem tillader man sig at udtale følgende: 
Nærværende selskab har fremdeles den opfatning, at hurtigruter og 
lokalruter i størst mulig udstrækning maa søges udnyttet til fremme af 
ferskfisktransporten, samt at disse ruter i nærmeste fremtid vil tilfreds- 
stille behovet for transport af ferskfisk fra Nordland til Trondhjem. Det 
er da vor forudsætning, at der baade fra statsmyndighedernes og damp- 
skibsselskabernes side etableres en ordning, hvorved ferskfisken uden 
nævneværdigt ophold kan bringes fra fiskepladsene til markedet. Saa- 
ledes som forholdene nu er paa forskjellige steder f. eks. for Vester- 
aalens vedkommende og for Røst, er det jo indlysende for enhver, der 
har kjendskab til forholdene, at ordningen med ruter og mangel paa 
dampskibsforbindelse er rent ødelæggende for fiskeribedriften, ja i den 
grad, at fisket ikke engang kan foregaa af mangel paa kommunikationer 
til transport af fisken til bekvemme markeder.  Lokalruten i Vesteraalen 
