8 27. 
— 154 — 
Ustadigt som veiret falder udover vinteren har ikke fiskerne 
flere sjøveirsdage, end at de vel tiltrænger at benytte hver dag, 
der er anledning til at røgte sit hverv. 
Vistnok er det os ikke ubekjendt, at en del af fiskerne anser 
det for synd, at redskaberne udsættes lørdagene, ræsonnerende, 
at ogsaa fisken skal ha helg; men saavidt vi har erfaret, er det, 
ialfald paa vore kanter, kun en minoritet af fiskerne, som af 
religiøse anskuelser ikke vil ha sine redskaber 1 sjøen paa søn- 
og helligdage, og vi er forvisset om, at de fleste af fiskerne, der 
ikke er leiefolk, vil føle sig brøstholdne ved ikke at kunne be- 
nytte hver eneste sjøveirsdag for fangst, saaledes som det hidtil 
har været praktiseret her i vort distrikt og et lovforbud herimod 
vil sikkerlig lede til, at der, saasnart det tilfulde er gaaet op for 
befolkningen, at den kun faar fem fangstdage i ugen, stadig vil 
indkomme andragender om, at dette lovbud igjen maa bli op- 
hævet. 
Som begrundelse for rigtigheden af, hvad vi her har anført, 
undlader vi ikke at paapege, at der nu, fornemmelig 1 Vestlofoten, 
hvor forholdene nærmest kan sammenlignes med de herværende, 
ønskes adgang til at sætte sine redskaber paa lørdag. 
Heller ikke kan vi tiltræde den fra en del af fiskerne frem- 
komne udtalelse om nødvendigheden af, at samtlige redskaber en 
gang om ugen optages af sjøen, idet deres tilstedeværelse skulde 
hindre fiskens indsig fra havet. Naar man kjender det forsvin- 
dende omfang disse redskaber indtar, i regelen spredt udover 
havet nærmere bunden, — og man samtidig ved, at skreien hen- 
imod gydetiden i spredt indsig baade høit og lavt i millioner 
søger indover grundene, og hvoraf de allerfærreste blir fanget, 
saa synes det os besynderligt, at en slig antagelse skal finde 
tiltro. 
Vi er af den formening, at lovgivningen her bør være forsigtig 
med et hemmende forbud, der kunde vise sig at være ubetimeligt. 
Under perioden haves ikke flere fangstdage, end at det maa være 
den driftige fisker tilladt fuldt ud at røgte sin gjerning, saa ofte 
veiret tillader det. 
Vi er opmerksom paa, at paragrafen i sin foreslaaede form 
gir adgang til dispensation; men efter hvad vi ovenfor har anført, 
tror vi det bedre stemmende med distriktets interesser, at para- 
grafen redigeres efter vort forslag. 
Komiteen finder det vrigtigt. at fartøi eller baad med redskaber 
skal hefte for forseelser af et enkelt eller det samlede mandskab, 
da rederen eller baadeieren i de fleste tilfælde vil være ude af 
