I. Fiskerne vedkommende. 
a. Ankomst og afreise samt flytninger inden 
opsynsdistriktet. 
Belært af senere aars erfaringer om, at fisket i indeværende periode 
har været lidet lønnende først paa vinteren, fremmødte kun et faatal af 
fiskere i januar, da veiret ogsaa var hinderligt for fremkomsten. I fe- 
bruar var reiseveiret gunstigt og tilstrømningen af fiskere som vanlig. 
Ved maanedens slutning androg baadantallet til ca. 3500, omtrent lige 
fordelt paa Øst- og Vestlofoten. Største baadbelæg naaedes omkring 
midten af mars. 
Paa reisen til Lofoten indtraf den 29de januar to baadforlis i Vest- 
fjorden, det ene, som foregik under baadens slæbning af redningsskøite 
» Katharina Booth*, beklageligt nok med tab af hele mandskabet, der var 
hjemmehørende i Alstahaug herred. Det andet mandskab blev reddet af 
Paul H. Toftesund Bjørn og Edvard O. K. Andreasen af Herø i Helge- 
land under meget farefulde omstændigheder. Redningsmændene udviste 
ved anledningen almindelig anerkjendt dygtighed og mod, hvorfor offentlig 
paaskjønnelse er anbefalet. 
Af de senest ankomne baade stoppede flerheden op i de østligste 
vær, særlig i Brettesnes, Risvær og Svellingen, hvor godt og forholdsvis 
langvarigt fiske ogsaa bevirkede større tilflytning fra de vestenforliggende 
fiskevær. 
Da fisket sidst i mars bedredes for Henningsvær, øgedes baadantallet 
dersteds ved tilflytning specielt fra yttersiden af Lofoten. 
Til Vestlofoten var flytningen i vinter høist ubetydelig. 
Endel storgarnfiskere afsluttede fisket tidligt, da de forudsaa, at 
der ingen nævneværdig fangst kunde paaregnes med deres redskab, og 
reiste enten hjem eller til Finmarken, hvorfra gode efterretninger ogsaa 
bevirkede afreise af nordpaa hjemmehørende linefiskere sidst i mars. 
