== 190 == 
Denne stagnante vandmasse staar vistnok i aarrækker i en saadan 
fjords dyb, og det hænder vistnok kun med lange mellemrum, at den for- 
nyes. Dette kan kun ske ved, at vand, der er saltere og tungere end 
bundvandet, formaar udenfra at overskride fjordens grunde tærskel. Dette 
hændte i 1905, og min observationsrække fra %1 1905 viser, hvorledes 
forholdene efterpaa saa ud. 
Som man ser, var det tidligere svovelvandstofholdige bundvand nu 
ombyttet med endnu tungere vand, og af dette nye vand kunde ingen 
svovelvandstoflugt merkes. Heller ikke kunde der fra 10 m. og til over- 
laden merkes nogen lugt af svovelvandstof, hvad der er ganske naturligt, 
da dette lag stadig skifter. Det var fuldt af levende organismer, der- 
iblandt mængder af torskeeg og torskelarver samt brislingeeg. I 15 m. 
dyb stod derimod et tyndt lag, der stinkede af svovelvandstof, naar vand- 
henteren kom op. Dette lag betegner altsaa grænsen mellem det stille- 
staaende og det skiftende vand. Det var den sidste rest af det gamle, 
giftige bundvand, der nu laa ubevægeligt ovenpaa det nye og friske 
bundvand. 
Befolkningen meddelte mig interessante iagttagelser over de fæno- 
mener, der ledsagede det nye bundvands indtrængen omtrent midtvinters. 
Idet dette trængte ind, løftedes naturligvis det gamle og noget lettere 
bundvand op, og dette ledsagedes af følgende fænomener, der blev mig 
berettede af gaardbruger Strand, da jeg 1 april undersøgte fjorden. 
yIsen var hele vinteren meget lumsk og fuld af blaaner og huller. 
Der kjendtes sterk svovelvandstoflugt over hele bygden, vandet var meget 
graaligt, grumset, som melkeblande. Naar dampbaaden kom og slog raak 
i isen, flød straks masser af halvdød torsk op i raaken. Ved Helle tog 
saaledes ved en saadan anledning 2 mand paa kort tid med hov og lyster 
fra raakkanten over 160 store torsk. Aal og sild samt enkeltvis makrel 
kom ogsaa flydende op. Efter isløsningen fandtes døde fisk af alle slags, 
døde krabber og sjøstjerner og andre sjødyr i mængder langs landet og 
drivende i vandet. 
For 50 aar siden hændte det samme med østersen. Fjorden var 
tidligere overordentlig rig paa østers. Men 1 50-aarene indtraadte en 
saadan vinter som denne med melkefarvet vand og svovelvandstoflugt, 
og alle østers døde. Vandet saa da ud akkurat som i vinter. For 20 
aar siden morede man sig med at hugge hul paa isen over store gasblærer 
og sætte fyr paa den af hullet opstigende gas. 
Der findes nu omtrent ikke fisk i fjorden. I 13 ruser har man 
nu paa 14 dage faaet bare 2 smaa torsk." 
Det har allerede her sin interesse at anmerke, at tiltrads for denne 
ødelæggelse af dyrelivet, der fandt sted om vinteren, saa viste det sig 
ved de vadtræk, som Dannevig og jeg udførte om sommeren, at dyrelivet 
