Po == 
relse, saa meget mere, som de fangster, der her gjøres, paa grund af 
usikre veirforholde og bedriftens forskjelligartethed neppe formaar at give 
noget billede af fiskemassernes størrelse. 
Gydefiskene her ude paa kysten udgjøres i langt høiere grad end i 
fjordene af store, tildels meget store individer, hvad der vil fremgaa ved 
en betragtning af tab. E 5, bil. II. Dog forekommer ogsaa her gydende 
torsk ned til de samme størrelser som i fjordene. 
Efter hvad jeg her har skildret, var det at vente, at torskens eg 
maatte forekomme i stor mængde saavel i fjordenes som i kysthavets 
vandmasser. Forekomsten af disse eg har jeg undersøgt ved at slæbe 
en hov af 1 m. diameter og 2" m. længde horizontalt i de forskjellige 
vandlag, som jeg ønskede at undersøge (se nærmere om min metode bi- 
lag II, side 492). Naar jeg med undersøgelsernes motorbaad slæbte 
denne hov i 5 min., tilbagelagde denne en distance af 250 meter. Da 
hoven har en diameter af 1 m. skulde den saaledes have silet ca. 200 
kubikmeter vand. En saadan hov filtrerer imidlertid aldrig fuldkomment 
og daarligere, jo længere man trækker med den, fordi dens masker til- 
stoppes af de mange smaa organismer i vandet. Derfor vil den gjennem- 
silede vandmasse i virkeligheden altid være mindre end 200 kubikmeter, 
og man kan derfor gaa ud fra, at fangsterne er noget mindre, end de 
vilde været, om hoven helt ud havde silet den vandmasse, den blev trukken 
igjennem. 
I tabel G har jeg opstillet en oversigt over de fangster, som 
jeg i aarene 1904 og 1905 i forskjellige dyb og paa forskjellige steder 
har gjort med saadanne hovtræk. Alene af disse tabeller vil man faa 
et godt indtryk af de store egmasser, som kan forekomme i de under- 
søgte fjorde. Der er endog fundet over 4000 fiskeeg i et enkelt saa- 
dant 5 min.s hovtræk. Disse eg tilhører, som det sees af tabellerne, 
forskjellige fiskearter. De fleste af disse arters eg kan let bestemmes. 
Men netop eggene af torsken, som her interesserer os mest, frembyder 
den vanskelighed, at de paa tidlige stadier ikke kan skilles fra eggene 
af kolje (hyse). Baade torskens eg og hysens eg har nemlig den samme 
egdiameter (af over I mm.) og ganske det samme udseende; de er der- 
for i tabellerne opført i en fælles gruppe (eg over I mm.). Naar disse 
eg udvikler sig videre, kan de imidlertid skilles fra hinanden, idet tor- 
skens og koljens eg i senere stadier er forskjellig pigmenterede. Ved 
studiet af disse senere stadier kan man derfor danne sig et skjøn eller 
beregning over den forholdsvise mængde af hver af de to arters eg, men 
det siger sig selv, at en saadan beregning kun har en begrænset nøi- 
