Paa grundlag af det i tabellen foreliggende materiale har jeg op- 
stillet den ovenstaaende figur. (Fig. 5). Denne figur giver en fremstilling 
af, hvilke antal yngel pr. træk der for hver undersøgelse er fundet i de 
to fjorde i forskjellig dyb, og samtidig en grafisk fremstillingaf den be- 
vægelse, som vand af større egenvegt end 1.021 har foretaget op og ned i 
vandmassen 1 det undersøgte tidsrum. Den sorte kurve betegner altsaa 
de dybder, hvor egenvegten in situ var 1.021. 
K Skala for 335mill. 
ER I g udsat 
D ØL NS IAko: Midt. Sluktn. Midt. 
Y pg 3 marts april april mai 
%0 mm. Antal | 
12- 
20 REE 
10 - 
0 EE 
16- - - -8-- 
AE AR 
ler Vo 
32-----10- - --5-- 
ge 
33 ----6----3-- 
ee 
ET 
Dep 
Gjennen?sn. antal Forskeynge!] pr: træk 0-20m. 
--=—==—= Saltgeh. %eo St.I 20 m. 
neereree 1O21- Isopyknens(egenvegtsliniens)dybde under overfl. 
Fig. 6. Grafisk fremstilling af forholdet mellem torske-yngelmængden, saltgehalt og 
egenvegt i Søndeledfjorden, vaaren 1905. 
Heraf sees det tydeligt, at der i begge fjorde har foregaaet store 
vekslinger i vandlagene. Oprindelig laa det vand, der havde en større 
egenvegt end 1.021, nede paa 15 meter. I løbet af april maaned steg 
det helt op mod overfladen og fortrængte praktisk talt alt vand af en 
lavere egenvegt end 1.021 fra fjordene, for saa atter at synke. 
I Søndeledfjorden er dette tungere vand strømmet sagtere, saavel 
ind som ud, end i Sandnesfjorden, hvad der naturligvis hænger sammen 
