EN 
med forskjellen i disse to fjordes karakter og beliggenhed, idet Sandnes- 
fjorden er ret og aaben, Søndeledfjorden kroget og lukket af skjærgaard. 
Begge steder har egenvegtens stigen været ledsaget af store for- 
andringer i yngelens tæthed. I Sandnesfjorden er den næsten øieblikkelig 
svundet ind til meget smaa værdier. I Søndeledfjorden er den tiltaget 
i tæthed mod overfladen og aftaget mod dybet. 
Fig. 6 belyser klart forholdet mellem mængden af torskeyngel 1 
Søndeledsfjorden og de hydrografiske tilstande der. I denne figur betegner 
de 4 vertikale linjer de 4 tidspunkter for vaarundersøgelserne 1 1905. 
Den ubrudte kurve angir den gjennemsnitlige mængde af torskeyngel 
pr. 5 min.s træk å I meters dybde og 250 meters længde mellem over- 
fladen og 20 meter, regnet ud paa grundlag af samtlige træk ved de 4 
stationer i fjorden, saaledes som det er forklaret ovenfor. Den brudte 
kurve viser forandringerne i saltgehalt i 20 meters dybde paa station II 
(Rød). Den punkterede kurve angir endelig den dybde under over- 
fladen paa station II, hvor egenvegten in situ var 1.021, den værdi, som 
vi har fæstet opmerksomheden ved, fordi de smaa yngel flyder fortrins- 
vis i vand af denne egenvegt. Naar man studerer disse kurver ved hjælp 
af skalaen tilvenstre paa figuren, og naar man sammenholder dem med 
tabellerne F. 3 og G. 10 i bil. II, finder man: 
I slutningen af mars var saltgehalten i fjorden meget lav (28.7 %0 
i 20 m.); egenvegten 1.021 fandtes først dybere ned end 16 m.; yngel- 
mængden var særdeles stor, og torskeungerne holdt sig næsten udeluk- 
kende i dybet. I midten af april var saltgehalten steget til 32.4 /0, 
samtidig var egenvegten 1.021 at finde i omtr. 11 meters dybde under 
overfladen; den gjennemsnitlige yngelmængde var aftaget til det halve, og 
ungerne fandtes høiere op i vandet. I slutningen af april var vandet i 
20 meters dybde endnu saltere, hele 33.7 "/00; hvilket er en høiere værdi 
end man finder i den baltiske (yngelførende) overfladestrøm udenfor ky- 
sten;!) egenvegten 1.021 fandtes lige ved overfladen; yngelmængden naa- 
ede da et absolut minimum, men selv i overfladen fandtes der nu torske- 
unger. 14 dage senere, i midten af mai, gjorde det salte havvand sig 
mindre gjældende (32.6 %/0), egenvegten 1.021 var at finde i 6 meters 
dybde, og yngelmængden var tiltaget; ungerne fandtes igjen noget dybere. 
Det vilde være urimeligt at tænke, at den sammenhæng, som kur- 
verne viser, skulde være en tilfældighed. Man maa være berettiget til at 
tro, at der ligger et dybere aarsagsforhold til grund for det, og det lig- 
ger da nær at trække følgende slutninger: Naar der i fjorden trænger 
ind salt vand fra de vandmasser udenfor kysten, som ligger under det 
baltiske overfladevand, og som jeg ikke har kunnet finde torskeunger i 
1) Ved hovtrækkene 2 kvm. af Risør fyr har jeg ikke faaet en eneste torskeunge 
i vand af saltgehalter over 31 9%/.9- 
