EN NG 
ved mine hovtræk, — da vil de mindre salte og specifik lettere vandlag 
i fjorden løftes op mod overfladen og strømme ud af fjorden med over- 
fladestrømmen, førende med sig det meste af den yngel, som disse vand- 
lag indeholder. Dette skede i slutningen af april, saa at den samlede 
yngelmængde i fjorden blev meget mindre, end den var i de foregaaende 
uger, tiltrods for udsætningen af 33 millioner yngel. I de sidste dage 
af april laa ogsaa det vandlag, hvori yngelen fortrinsvis findes (af egen- 
vegt 1.021), saa høit oppe, at det var i selve den stadig udadgaaende 
overfladestrøms omraade. 
Jeg anser det hermed for givet, at det ikke ud fra de foreliggende 
data lader sig bevise, at der er noget som hindrer saavel eg som yngel 
i at deltage i vandmassernes cirkulation i disse fjorde, og at de følgelig 
føres saavel ind som ud af fjorden med de strømmende vandlag. 
Forholdet mellem yngelens tæthed mod dybet i de to fjorde er ganske 
det samme som forholdet mellem disse to fjordes rigdom paa yngel over- 
hovedet, og dette fremgaar klart, hvis man betragter de data, som foreligger. 
I Søndeledfjorden er eg og yngel altid tættere end i Sandnesfjorden, 
og de er ogsaa tættere mod dybden i Søndeledfjorden end i den sidste fjord. 
Begge dele forklares, hvis man opfatter dette som et cirkulations- 
fænomen. 
I den aabne Sandnesfjord strømmer vandet hurtigt saavel ud som 
ind, i Søndeledfjorden foregaar alle vekslinger trægere. Se herom kap. 1. 
Derfor bliver Sandnesfjorden hurtig fattig paa eg og yngel, saavel i dybet 
som i overfladen. Yngelen forekommer i det hurtigt vekslende vand 
mere spredt, næsten som i Skagerak med dets endnu hurtigere strømme. 
I Søndeledfjorden foregaar cirkulationen langsommere. Yngelen 
stues mere sammen i de langsommere tunge lag, eggene faar tid til at 
udklækkes og øge yngelmængden, inden de gradvis og langsommere føres 
ind i den hurtigere cirkulation og spredes over større og hurtigere 
strømmende farvande. 
At der findes den gjennemgaaende forskjel i hydrografisk henseende 
mellem de to fjorde, er tilstrækkelig belyst i kap. I. | 
Det synes da efter dette klart, at de undersøgte fjordes eg og 
yngelmængder ikke kan opfattes somisolerede og lokale mas- 
ser, frugten af den bestemte fjords gydning, men at de dan- 
ner en bevægelig og skiftende del i et langt større farvands 
yngelproduktion. 
Dette kan yderligere belyses ved at betragte nogle eksempler paa 
de fangster, som gjordes af andre eg og yngel end torskens, og sammen- 
ligne dem med disse. 
Ved den første undersøgelse af Søndeledfjord, Sandnesfjord og Skage- 
rak, %—1/4; fangedes saaledes gjennemsnitlig pr. træk følgende kvanta 
af torskeeg og yngel samt flyndreeg og yngel. (Se tab. G.80g 10. Bil. ID). 
