60 
sikkert, at de største af aarsungerne naar op i 15—16 cms. længde og 
mere 1 oktober maaned. 
Heller ikke fiskenes størrelse inden aarsungernes gruppe til de for- 
skjellige tider frembyder sikre holdepunkter for nøiagtig bestemmelse af 
veksten. 
Hvis man gjennemser det ovenstaaende materiale nølagtigt, vil man 
se, at der i størrelsen af de aarsunger, som man faar til omtrent samme 
tid paa forskjellige steder, er en liden forskjel, hvad der er ganske natur- 
ligt, da veksten under de forskjellige omgivelser nødvendigvis maa være 
noget forskjellig. Paa denne forskjel i størrelse vil man let kunne finde 
talrige eksempler saavel i de tabeller over torskens størrelser, der er 
fremstillede i tab. 2 å bil. I som ogsaa 1 bil. II særlig tab. Å 12 og 16. 
Analoge forskjelligheder i størrelse eller veksthastighed alt efter 
lokaliteten kjendes godt for de fleste dyr, hvis biologi har været nølere 
undersøgt, saaledes for eksempel rødspætten i danske farvand og i Nord- 
sjøen (se herom dr. C. G. Joh. Petersen: D. Biol. St. 1902—3 og A. C. 
Johansen: Meddelelser fra kom. for havundersøgelser (danske) Bd. I.) 
For andre organismers vedkommende, særlig planters, er jo ogsaa 
denslags forskjel i veksthastigheden alt efter lokalitet særdeles velkjendt. 
Den findes blandt alle organismer, og en nærmere paavisning er for 
torskens vedkommende forsaavidt overflødig. 
At opstille nøiagtigere maal for denne lokale variation 1 størrelsen 
eller veksten anser jeg imidlertid som værdiløst, for det første paa grund 
af de ovennævnte feilkilder, og for det andet, fordi det af den oven- 
staaende tabel klart fremgaar, at de yngel, som vi faar i vad i strand- 
regionen, ikke omfatter alle størrelser, der findes i tarvandene. Det viser 
sig jo, at størrelsen af den mindste yngel, som vi faar i stranden, er 
omtrent uforandret hele sommeren udigjennem, ja endog langt paa høsten. 
Derfor er det klart, at der i hele dette tidsrum forekommer større og 
mindre mængder af pelagisk yngel i vandmasserne, yngel, som endnu. 
ikke har slaaet sig ned paa bunden, og hvis tal og længde saaledes er 
en ganske ubekjendt størrelse, som maatte adderes til hver enkelt lokali- 
tets fangst af litoral yngel, saafremt et rigtigt resultat angaaende aars- 
yngelens sande middelstørrelse og vekst skulde naaes. 
Dette forhold, at pelagisk yngel af torsk nødvendigvis maa fore- 
komme i vandmasserne selv paa eftersommeren og høsten, belyses ogsaa 
særdeles vel ved resultaterne af de undersøgelser med finmasket vad, som 
jeg udførte høsten 1905, og som er detaljerede i bil. IT tab. Å. 12, 13 
osp 2. 
De undersøgelser, som af hr. Dannevig og mig blev udførte i fælles- 
skab om høsten 1903, 1904 og 1905 i Søndeledfjord, Risør skjærgaard 
og Hellefjord, formaar ikke at kaste noget sikkert lys over dette spørs- 
