Gå == 
Tiltreds for at der saaledes maa have foregaaet en ganske betydelig 
vekst, findes der stadig unger af den mindste størrelse. De af- 
tager noget i antal i forhold til den hele gruppe; men minimumsstørrel- 
sen forbliver den samme. Dette tyder paa, at der uafbrudt i dette 
tidsrum maa komme pelagiske unger, som slaar sig ned i 
strandregionen. Denne stadige tilstrømning af pelagiske unger, der 
gaar over til at blive bunddyr, maa selv sent paa høsten have været 
temmelig betydelig, idet disse smaa unger formaar at danne en selv- 
stændig gruppe indenfor aarsyngelens gruppe. Dette fremgaar klart af 
tabellen for Nordfjord, hvor der er to tydelige grupper inden aarsgrup- 
pen, nemlig en fra 4 til 9 cm. og en fra 9 til 20 cm. 
Direkte at paavise, at torskeungerne lever pelagisk udover somme- 
ren og høsten, har jeg været afskaaret fra, idet undersøgelserne ikke har 
levnet tid til at udføre saadanne undersøgelser, der af flere grunde vilde 
kræve megen tid og arbeide. 
Enkelte iagttagelser under mine undersøgelser giver dog tydelige 
fingerpeg. 
Saaledes har jeg i min journal om de undersøgelser med vad, der 
udførtes i Sandnesfjord i september 1905 (se ovenstaaende tabel og 
tab. G. 192. bil. II), noteret følgende: 
sPaa bugten (kast 14, se kart bilag II) laa der tusener af stran- 
dede brændemaneter (cyanea capillata). Mange af de mindste torsk 
(4—6 cm.) er ganske blegt graablaa violette, saaledes som alle smaa 
pelagiske torsk er, omtrent samme grundfarve som pelagiske hvitting. 
Dette gjælder baade dette træk og alle foregaaende og senere. Af ca. 
l/+ snes stykker 5—6 cm. lange smaatorsk, som jeg forsøgte at slippe 
straks udenfor tangbæltet over dybt vand, gik 2 torsk og svævede oppe 
i vandet (i overfladen), hvor de af og til gjemte sig under drivende tang 
og lignende, saa længe jeg kunde se dem. De øvrige stak straks ned- 
over mod bunden. De to ,pelagiske* torsk var distinkt af den ovenfor 
omtalte ,,pelagiske" farve. De fleste øvrige var mere eller mindre far- 
vede af strandregionen. Jeg anser det utvilsomt, at disse mindste torsk 
for ganske kort tid siden har levet pelagisk, ja maaske endnu gjør det, 
og at saaledes de ganske smaa graa unger endnu staar pelagisk (i selve 
vandmassen) under de brændemaneter, som vi faar i kastene. 
Umaadelige masser af alle størrelser af hvitting fra 2—3 cm. til 
over 20 cm. længde har jeg idag kunnet observere under maneterne 
over hele fjorden. Hvorvidt der blandt de mindre fisk under maneterne 
var torskeunger, kunde jeg ikke med bestemthed afgjøre, men jeg er til- 
bøielig at tro dette.* 
Om en torsk 5 cm. lang (lys graaviolet), der blev fanget i kast no. 
15 samme datum, noterede jeg: ,Da den blev udsluppen, svømmede 
den om oppe i vandet, saa længe jeg kunde se den.* 
