Bilag II. — 112 — 
Tab. G 12. 
Leilighedsvise iagttagelser over forekomsten af pelagiske fiskeunger 1905. 
Journaluddrag. 
53/56. Sørfjorden (Søndeled) (st. I). 
sHar i hele dag (i Sandnesfjord og hele Søndeledfjord) under- 
søgt talrige maneter uden at finde yngel under dem. Under en 
brændemanet toges paa denne station 3 hvitting 14—16 mm. Her 
er nu omtrent lige mange brændemaneter som blaa (vandklare) ma- 
neter. Ved sidste hovning (*%;) fandtes blandt flere hundrede vand- 
klare maneter kun et par brændemaneter (smaa). Nu er der baade 
mange og store brændemaneter, der øiensynlig er sat ind fra sjøen 
med den indgaaende strøm, der som reaktionsstrøm følger vesten- 
vinden og den høie vandstand.* 
4. Sivigkilen (Nordfjord). 
»Inderst i Saulekilen, Sivig saa jeg flere store brændemaneter, 
og under 2 af disse saa jeg flere hvittingunger 4—5 cm. lange. Paa 
lange tider har jeg ikke under maneterne seet mere end 1 eller 2 
hvittingunger 1 det hele, tiltrods for at jeg altid har ledt efter 
fiskeunger og optaget og undersøgt talrige maneter.* 
18/9. Sandnesfjord. 
sUmaadelige masser af alle størrelser af hvitting (fra 2—3 til 
over 20 cm. længde) har jeg idag kunnet iagttage under brænde- 
maneterne over hele fjorden. Hvorvidt der blandt de mindre fiske 
under maneterne fandtes torskeunger, kunde ikke med bestemthed 
afgjøres; men jeg er tilbøielig til at tro det.) 
1 ,Paa bugten ved kast no. 14 (cfr. tab. A. 11—12) laa der tusener af stran- 
dede brændemanæter. Mange af de mindste torsk i vadtrækket (4—6 cm.) er ganske 
blegt graablaa violette, saaledes som alle smaa pelagiske torsk er, omtrent samme 
orundfarve som pelagiske hvitting. Dette gjælder baade dette træk og alle foregaaende 
og senere. Af ca. l/9 snes stykker, 5--6 cm. lange smaatorsk, som jeg forsøgte at 
slippe straks udenfor tangbeltet over dybt vand, gik 2 torsk og svævede oppe i vandet 
(i overfladen), hvor de af og til gjemte sig under drivende tang og lignende, saa længe 
jeg kunde se dem. (Det samme var tilfældet med en torsk, 5 cm. (iys graaviolet), 
der fangedes i kast no. 13). De øvrige stak straks nedover mod bunden. De to 
»pelagiske* torsk var distinkt af den ovenfor omtalte ,pelagiske" farve. De fleste 
øvrige var mere eller mindre farvede af strandregionen. Jeg anser det for utvilsomt, 
at disse mindste torsk for ganske kort tid siden har levet pelagisk, ja maaske endnu 
gjør det, og at saaledes muligens de ganske smaa graa unger endnu staar pelagisk 
(i selve vandmassen) under de brændemanæter, som vi faar i kastene.* 
