— 1151 == 
I 1897 havde man ovennævnte store sildefiske. For Eidsfjord for- 
merkedes silden for første gang paa garn den 28de juli udenfor Bø i 
Vesteraalen. Den seg imidlertid snart ind 1 Eidsfjorden, hvor der fan- 
gedes adskilligt med not; men der fiskedes ogsaa samtidig med garn. 
Garnsilden var 1 begyndelsen af fisket meget aatfuld, men det varede 
ikke meget længe, forinden den inde i fjorden paa garn fangede sild 
viste sig at være aatefri, hvilket fiskerne paastod kom af, at den var 
forjaget af blækspruten. Utvilsomt er det imidlertid, at det var denne, 
som ikke alene var aarsag 1, at silden saa snart seg ind i fjorden, men 
ogsaa at fisket pludselig ophørte. Det samme aar fiskedes ogsaa ad- 
skillig sild andre steder i Nordlands og Tromsø amter. 
I 1898 havde man heller intet egentlig sildefiske i Nordlands og 
Tromsø amter, naar undtages, at der udpaa høsten opsteg et noksaa 
stort fiske i Øksfjord i Vestfinmarken. Men dette fiske blev paa langt 
nær udnyttet paa grund af mangelfuld efterretning om fisket. 
Det samme aar blev der foretaget prøvefiske med garn for det 
offentliges regning udfor Bø i Vesteraalen. Dette prøvefiske mislykkedes 
fuldstændigt, kun af og til enkelte sild; men saa var da blækspruten 
tilstede i desto større mængde. Naar man trak sildegarnene, medfulgte 
der 1 folderne paa disse tildels noksaa mange blæksprut. 
Jeg har ogsaa i min beretning for 1898 nævnt om dette skadedyr 
som sildens værste fiende, og at den fandtes 1 store stimer fra inderste 
fjordbund til yderste havskjær og langt udenfor disse, og jeg fandt ogsaa, 
at det vilde være gavnligt, om videnskaben kunde ofre den nogen op- 
merksomhed. 
Men noksaa merkeligt er det, at man om vinteren 1899 i januar 
og februar havde en forekomst af sild for Bø og Øksnæs i Vesteraalen 
og det, saavidt jeg bragte i erfaring, af samme sort, som det foregaaende 
aar forekom i Øksfjord. Der blev tisket lidt paa garn. 
Helt til 1903 havde man i de mellemliggende aar intet væsentligt 
sildefiske. Men dette aar var der meget sild i næsten hver fjord i 
Nordlands og Tromsø amter, og der fangedes adskilligt saavel med not 
som med garn. Se forøvrigt min aarsberetning for dette aar. 
Men ogsaa 1904 kan man vel kalde et merkeaar. Man havde 
nemlig forhaabning om, at der i dette aar vilde blive god tilgang paa 
sild, naar hensaaes til den noksaa rige forekomst i 1903 og tillige til, 
at silden stod i fjordene vinteren og vaaren udover. Men omkring midt- 
sommer forsvandt ikke alene silden fra fjordene, men, som foran nævnt, 
ogsaa blækspruten. Naar undtages, at der om sommeren blev fanget 
nogle tusinde tønder veritabel fedsild i Folden, havde man ingen fore- 
komst af sild førend medio eller ultimo september paa Helgeland, væsentlig 
for Herø og Alstadhaug herreder. Denne sildestim synes længere ud 
