— == 2 
paa høsten at være seget ind fjordene forbi Sandnæssjøen og ind Ranen- 
fjord; thi fiskere har meddelt mig, at der i februar og mars iaar (1905) 
seg adskillig sild ud Ranenfjorden. Det er imidlertid at bemerke ved 
den i 1904 paa Helgeland fiskede sild, at den paa langt nær var af den 
fine kvalitet som den, der fiskedes i Folden det samme aar. Den var 
rigtignok større, men hverken saa fed eller finsmagende, ihvorvel man 
i tidligere dage fandt, at septembersilden var vor bedste spegesild. 
Ovenfor har jeg udtalt, at blækspruten ifjor forsvandt fra vor kyst. 
Derefter synes der, især 1 vore fjorde, at have udviklet sig et fiskeliv, 
som vi hidtil paa lange tider har savnet. Der var saaledes en mængde 
smaatfisk og fiskeyngel tilstede af næsten alle slags, ja ligetil at der i 
sommer forekom ikke ubetydeligt af etaarig og noget større ,hvitting*, 
som mere sjelden viser sig heroppe. Dertil kommer de store stimer af 
smaasild, som udpaa høsten viste sig, en forekomst saa stor, som ikke 
har eksisteret paa mange aar. 
Jeg har derfor faaet indtrykket af, at bløddyret ,blækspruten* har 
været en medvirkende aarsag til de seneste aars feilslagne fedsildfiskerier 
og forøvrigt øvet sin indflydelse paa fiskebestanden i fjordene idethele- 
taget. OQg dette har man saa meget mere grund til at antage, naar 
hensees til, at bestanden af dette rovdyr kan have været ligestor, ja 
tildels maaske endog større end de forekommende sild- og smaafiske- 
stimer. Det synes som ialfald utvilsomt, at blækspruten ikke har øvet 
nogen heldig imdflydelse paa det, som heder yngre fiskebestand. Jeg 
har talt med folk, som har været øienvidne til dens herjinger 1 silde- 
stimerne. Den kan saaledes gribe flere smaasild ad gangen med sine 
fangearme. Sit bytte synes den at fortære hurtigt; thi den fortsætter 
sin fangst uafbrudt og gaar med hurtig fart ligesaavel agterover som 
fremover. 
Qg merkeligt er det ogsaa, at naar der i de forskjellige aaringer 
om sommeren har vist sig tegn til sild, og der har været rigelig føde 
tilstede i sjøen, og man derfor havde godt haab om fiske, — saa har 
silden enten forsvundet ligesom umerkeligt, eller den kan have vist sig 
af og til for atter ligesaa hurtig at forsvinde. Den har i de sidste tiaar 
ikke vist sig paa samme maade som 1 syvti- og ottiaarene. 
Med hensyn til hvad jeg her har udtalt angaaende blæksprutens 
forhold ligeoverfor silden, da gaar jeg ud fra den forudsætning, at fed- 
silden egentlig fører sit udviklingsliv i vore lange og dybe fjorde. Og 
kan dette liv nu faa føres uforstyrret af det ovenfor gjentagende nævnte 
bløddyr, antager jeg, at der kan være udsigt til, at Nordlands amt 
paany kan komme til at hævde sit ry som landets største og bedste 
fedsilddistrikt. 
