—— 0 
,naturligvis have øvede folk, og i en og samme besætning bør der ikke 
.findes over en 4—5 uøvede mand; men hovedvegten maa lægges paa 
pat faa voksne, kraftige mænd, der forstaar at snu sig i en snever ven- 
sding. Daarligt og uøvet mandskab er den væsentlige grund til lagslut- 
,ning mellem de enkelte fiskelag laar; det viste sig nemlig snart, at be- 
,sætningen simpelthen ikke greiede at faa ud noten kvikt nok, og de 
, bedste mænd fra hvert lag maatte derfor sammen ro ud noten, hvilket 
ver et meget tungt arbeide, — og kraftige mænd er derfor her paa sin 
prette plads. Har man nu en gang for mange uøvede mænd, maa det 
usterkt anbefales i begyndelsen at drive regulære øvelser med udkastning 
paf noten og efterfølgende ,snurping*, til hver mand fuldtud kjender sit 
.arbeide; uden dygtigt mandskab nytter det ikke, selv om man har al- 
ydrig saa gode greier ellers at fare med, — mnavnlig en af fiske- 
sformændene tillagde mandskabet hovedskylden for det magre resultat 
Aar. 
, Interessen for posenotfisket 
ser blevet meget sterk, og det er høist sandsynligt, at der næste aar vil 
pblive udrustet adskillig flere fartøier end iaar; det gjennemsnitlige ud- 
,bytte iaar maa jo betegnes som tilfredsstillende. 
, Fra enkelte strandnotfiskere har der været klaget 
Over, at ,posenøterne skræmmer silden væk og stopper den i dens ind- 
psig til sund" o. s. v. Hvorvidt det virkelig forholder sig saa, har man 
,efter vor mening endnu ikke erfaring nok til at afgjøre; men det turde 
svære hensigtsmæssigt for eftertiden at have opmerksomheden rettet paa 
,dette forhold, efterdi det er antydet, at posenotlag burde forbydes at 
sdrive fiske paa felter som Karmsundet f. eks. — og henvises til det 
paabne hav som deres rette fangstfelt. 
, Garnfiskerne ogsa 
,har udtalt sig i beklagende retning med Jensyn til posenotdampernes 
snærgaaenhed saavel ved landsætteri som under aatefiske." 
