Om sildefisket ved Island i 1906. 
(Beretning afgiven af fiskeriinspektør Buvig). 
Som resultat af mine undersøgelser under et ophold i Øifjord syssel, 
Island, eftersommeren 1906, hvorunder distriktets sysselmand, hr. G. Gud- 
mundsson, og hreppstyreren (lensmanden) i Siglufjord, hr. H. Gudmunds- 
son, saavelsom konsul Kristiansson, med største beredvillighed og elsk- 
værdighed ydede mig al ønskelig veiledning, tillader jeg mig herved at 
indberette: 
Allerede midt i april reiste nogle norske fiskere hjemmefra for at 
drive torske- og sildefiske ved Island; men de fleste tog først i mai og 
juni afsted. I løbet af september afreiste omtrent alle fremmede fra 
Island, og omkring midten af oktober var saagodtsom alle hjemme igjen. 
Torskefisket, som dreves med liner og snører udenfor Islands vest- 
kyst, og hvorunder Isafjord var nordmændenes fornemste tilholdssted, 
varede til omkring slutningen af juli. Sildefisket foregik langs øens nord- 
side, helst udenfor Cap Nord-Raufarhafn, og herunder var Siglufjord de 
fleste nordmænds havn — kun en mindre del holdt til i selve Øifjord og 
i Raufarhafn; posenotfisket fra omtrent midt i juli til omkring 25de august, 
efter hvilken tid man ikke længer traf paa sildeaater, og garnfisket i 
august og første halvpart af september. 
Mens der endnu i 1905 kun benyttedes ganske faa posenøter i silde- 
fisket ved Island, gik antallet i 1906 op til omkring 70; heraf en 6—7 
islandske og danske, etpar franske, 5 skotske, 5 svenske og tyske, resten 
norske. 
Antagelig fangedes der ved Island i 1906 ialt en 150000 maal 
sild, hvoraf 90 å 95 tusen med norske, 25 å 30 tusen med islandske og 
danske, 130 000 med tyske, 10000 med skotske, 6000 med svenske og 
omtrent 1000 maal med franske fartøier; alt i rum sjø, med undtagelse 
af henved 2000 maal, som toges med strandnøter. 
