— 25 — 



er i regelen ikke f i s k e kjobere. Forholdene er ogsaa i denne henseende 

 bedre end hos os ; den bedroveligt store og besnærende kredit til fiskerne 

 er omtrent iikjendt i Bohiislens skjærgaard, sagde man mig. Overalt var 

 derfor jevnere velvære. 



Et godt indtryk fik jeg i saa henseende under mit ophold dersteds. 

 Foruden at se hvor rent, pent og velstelt husene og folkene i det hele 

 var, lagde jeg særlig merke til det indbyrdes gode forhold mellem bebo- 

 erne. Praktisk fik jeg ogsaa et eksempel paa arbeidsforholdet med en 

 fiskelast: Da jeg kom iland, saa jeg et fiskeberg fuldt belagt med lange 

 til tørring, og endel folk, store og smaa, sysselsatte med arbeidet. Nogle 

 timer efter var de alle optagne med at bringe den færdige vare ombord 

 i en skude, en fiskerskøite. Den hele arbeidsstok bestod af mandskabet 

 ombord med hustruer og store og smaa børn — ingen andre. Da skøiten 

 var færdig, heiste etpar kvinder og en mand storseilet og klyveren, mens 

 de andre tog ind landgangen og bragte børnene i baaden for at ro hjem, 

 idet skøiten strøg „tilfolds" med sin ladning, bestemt for Gøteborg. Det 

 hele arbeide udførtes af „familien" ligesom andet husflidsarbeide, visselig 

 til stor økonomisk vinding for alle deltagerne. — Jeg vender nu tilbage 

 til de norske fiskeriforhold. 



Reglerne for laanefondene. 



Uden her at ville gaa til nogen udtalelse om, hvad efter min mening 

 reglerne burde indeholde og hvorledes kontrollen med vedkommende far- 

 koster burde udføres, finder jeg, at nogle korte bemerkninger desan- 

 gaaendo ikke vikle være ganske overflødige. 



Efterhaanden som jeg samlede erfaring om forholdene, dannede jeg 

 mig den opfatning, at en mere detalj eret kontrol ikke alene med far- 

 kostens vedligeholdelse og brug, men ogsaa med dens lønsomhed var 

 paakrævet. Det er efter min mening ikke tilstrækkeligt, at skøiten eller 

 dampbaaden, som pant for en del af et laan, holdes i en upaaklagelig 

 stand og benyttes til fiskeri endel af aaret. Hensigten med laanefondet 

 er ikke dermed skeet fyldest. Det væsentligste er, at brugen netop af 

 den med oftentlig bistand anskaffede farkost bliver en lønnende forret- 

 ning, og derigjennem kan tjene som følgeværdigt eksempel som „redskab" 

 til et lønnende fiskeri, et fremskridt paa havfiskeriernes omraade. Nogen 

 kontrol i saa henseende er ikke paabudt. Det har ved flere anledninger 

 vist sig, at en godt vedligeholdt skøite eller dampbaad er blevet drevet 

 med tab og tilslut blevet solgt ved tvangsauktion samtidig med at lig- 

 nende farkoster, anbragte i samme fiskeribrug uden at være anderledes 

 vedligeholdte eller anderledes benyttede, har gjort gode forretninger. 

 Og dog har føreren paa førstnævnte farkost været en ligesaa dygtig eller 



