— 27 — 



af dampbaade og større farkoster, som laanefondene har pant i ; førerne 

 burde yære navigationskyndige og fuldt uddannede sjømænd. Hertil skal 

 jeg ved denne anledning føie, at en nøiere kontrol med farkosternes kom- 

 passer og signal-lanterner finder jeg meget paakrævet. Efter kollision 

 har det oftere vist sig, at skylden har ligget i daarlige lanterneglas, som 

 ved en smule kontrol vikle være kasseret af enhver, som havde faat 

 undersøge lanternerne. Og at der noksaa hyppigt benyttes for smaa og 

 feilagtig placerede kompasser, har jeg paatalt og faat rettet; men nogen 

 adgang til ordre om, at kompasserne skulde blive underkastet et kontrol- 

 kontors undersøgelse, har jeg savnet. 



De vidnesbyrd om vedligehold og god stand, som alle laantagerne 

 fremsender i sine aarspapirer, synes mig ikke at være tilstrækkelig be- 

 tryggende for et helt aar ad gangen. Det er kun leilighedsvis, at jeg 

 har kunnet personlig faa farkosterne undersøgte. Uden at en rundreise 

 til denne kontrol paabydes, bliver ordningen utilfredsstillende. 



Foredrag og fiskerimuseerne. 



Paa den foredragstoiirné, som jeg efter anmodning foretog i sidste 

 kvartal af min funktionstid, besøgte jeg byerne Kragerø, Langesund, 

 Brevik, Fredrikshald (med Hvaler og Sponviken), Stavanger og Hauge- 

 sund. Emnerne var havtiskerierne og midlerne til deres ophjælp; jeg 

 holdt ialt 13 foredrag, alle ledsagede af fremvisning af lysbilleder med 

 behørig forklaring. Moderne medtog i regelen omtrent 3 timer og var 

 meget sterkt besøgte, tildels var lokalet overfyldt. Desuden havde jeg 

 mange besøg af fiskere, forretningsmænd og andre, som ønskede yder- 

 ligere oplysninger. I det hele tåget fik jeg et bestemt indtryk af, at 

 disse slags foredrag omfattedes med stor interesse, og at de — forhaa- 

 bentlig — var af nytte for befolkningen. Men paa den anden side fik 

 jeg en levende forestilling om, hvormeget det offentlige ad denne vei 

 maatte kunne udrette til fiskeribedriftens udvikling. Efter bedste evne 

 har jeg jo oftere været optaget med lignende foredrag inden mit eget 

 distrikt, men tiden har ikke altid tilladt mig at holde saa hyppigt møder 

 som ønskeligt havde været. For de mere interesserede har der været 

 bødet paa denne mangel gjennem personlig konference, leilighedsvis, og 

 korrespondence. Imidlertid burde meget mere været udrettet, om ikke 

 udelukkende ved foredrag saa dog ved diskussionsmøder og lignende 

 sammenkomster. Som oftest har anledningen til slige møder kun været 

 tilstede, naar der forelaa bestemte sager til forhandling, som f. eks. 

 spørgsmaal om bedre fyrbelysning, nye havneanlæg, undersøgelse af nye 

 fangstfelt m. v. Men jeg har oftere følt savnet af mere instruktive midler 

 end billeder, korter o. s. v., og ligesaa hyppigt har jeg savnet bistand 



