— 29 — 



fremholder denne side ved nytten af vore fiskerimuseer, kan jeg ikke 

 tilbageholde et ønske om, at en forbedring i saa henseende snart maatte 

 ske, saa meget mere som jeg er overbevist om, at mange deler dette 

 ønske med mig, ikke mindst fiskerbefolkningen, som nu og da, en ledig 

 stund under opholdet i byen, kan faa et kort glimt af herligheden, men 

 aldrig en omhyggelig, instruktiv forklaring af alle nyttige sager i den. 



Slutning. 



I dobbelt henseende er de følgende linjer slutning. Nogen flere 

 sager af større interesse, som jeg ikke tidligere har berørt i mine aars- 

 beretninger eller offentlige udtalelser, ligger mig for nærværende ikke 

 paa hjerte. Jeg har forsaavidt intet mere at fremføre i denne aars- 

 beretning. 



Men da denne aarsberetning ikke alene er min sidste, men ogsaa 

 den sidste offentlige fremstilling, jeg afgiver som fiskeriinspektør i Trønde- 

 lagen og Romsdals amt, være det mig tilladt at ytre som slutningsord 

 ved fratrædelsen af min stilling (idet posten inddrages), at om jeg end 

 ikke har faat udrette alt det, jeg i disse 14 aar har havt til hensigt at 

 faa udført til fiskeribedriftens fremme i mit distrikt, saa har det dog 

 stadig glædet mig at kunne faa arbeide i en stilling, som i høi grad 

 passed for mig, og hvor jeg følte mig hjemme. Men allermest har det 

 glædet mig, at det er netop inden mit eget distrikt, at de største frem- 

 skridt er blevet gjort af fiskerbefolkningen, og at de nye store fiskerier 

 af epokegjørende betydning er opkommet i det korte tidsrum, hvori jeg 

 fungerede. At have været, saa at sige, daglig vidne til en saadan lands- 

 vigtig udvikling af en betydelig næringsvei, vil jeg bevare som det 

 kjæreste minde fra denne min livsgjerning som fiskeriinspektør. 



Trondhjem, 30te april 1905. 



Fredrik M. W al lem. 



