— 52 — 



Som det af foran indtagne statistik viser sig, foregaar kveitefisket 

 i Tromso stift hovedsagelig med mindre, tildels aabne baade, og det er 

 kun en brokdel af fangsten, der er ilandbragt med dampskib ; dette kvan- 

 tum kan for Tromsø stift i 1903 antagelig ikke ansættes høiere end til 

 ca. 250 000 kg., og de foregaaende aar meget mindre. 



Som udviklingsmuligheder fremholdes for de fleste steder anskaffelse 

 af mere tidsmæssige farkoster. Formentlig vil petroleumsmotoren som 

 drivkraft i vore tiskebaade komme til at spille en vigtig rolle til videre 

 udvikling af kveitefisket i Tromso stift. 



Xaar der angaaende eksporten af fersk torsk er fra enkelte hold 

 krævet direkte transportrute, kan jeg for tiden ikke give et saadant krav 

 min tilslutning og det af følgende grunde, som jeg nedenfor tillader mig 

 at fremholde i al korthed. 



For det første maa udgangspunktet for den eller de foreslaaede 

 ekstra transportruter for fersk fisk lægges længere nord end til Vester- 

 aalen. Der er jo ikke saa faa pladse nordenfor, der vil føle sig lige 

 berettiget til subvention, og hvor der drives et ikke ubetydeligt kveitefiske. 



Dernæst vil en saadan rute ikke virke tilfredsstillende ligeoverfor 

 den lange kyststrækning, der maa befares, og hvis forskjellige steder synes 

 at have lige berettigelse til fordring paa anløb. Og to ruter vil blive 

 saa altfor kostbart. 



Endvidere maa opsaraling af ugens hele fangst til én gangs afskib- 

 ning ogsaa ansees mindre heldig, ikke alene ligeoverfor selve varen, men 

 ogsaa af hensyn til priserne paa salgsstedet. En mere jevn forsyning 

 til dette vil betinge jevnere priser, imod naar markedet ved større til- 

 førsel paa én gang bliver overfyldt. 



Til en statsunderstøttet ferskfiskrute vil der stilles uoverkommelige 

 fordringer fra de mange forskjellige fiskesteder. Hvis alle disse krav 

 skulde imødekommes, bliver der efter min formening ikke tale om at be- . 

 nævno en saadan fart for hurtigrute. Den maa nærmest installeres under 

 benævnelsen godsrute. Vi har nu 3, ja man kan vel sige 4 ugentlige 

 ruter, som er virkelige hurtigruter, og det ikke alene for post og passa- 

 gerers skyld. Derfor maa det særlig anbefales, at lokalfarten kan blive 

 ordnet saaledes, at den paa bedst muHg maade kommer i forbindelse 

 med de sydgaaende hurtigruteskibe. Derved vil frisk vare stadig kunne 

 være paa markedet, bedre tilfredsstille behovet og betinge jevnere priser, 

 hvilket alt tilsammenlagt vil komme fiskerne og derved det hele land 

 tilgode. 



Jeg har i længere tid fulgt denne forretnings udvikling, og resul- 

 tatet heiaf ei-, hvad jeg foran har fVemhoklt : Anbefaling af udvidet lokal- 

 fart i tilknytning til sydgaaende hurtigruter. 



