— 129 — 



staa friere ligeoverfor de offentlige myndigheder med hensyn til eien- 

 dommens disposition. 



I nær forbindelse med ishuset og ishandelen staar fiskernes agn- 

 kompagni, som i sin tid organiseredes af foreningen. Dette er nemlig 

 ogsaa et betydeligt led i fiskernes selvstændighedsbestræbelser. Dette 

 agnkompagni, der har sin selvsta='ndige administration, har arbeidet til 

 stort gavn for fiskeribedriften her i distriktet. Det er ofte forbundet 

 med store vanskeligheder at løse sin opgave tilfredsstillende for et saa- 

 dant agnkompagni, det fordrer meget arbeide og besvær og støder tildels 

 paa uoverkommelige hindringer. Men fiskerne ser i dette sit eget agn- 

 kompagni nærsagt en livsbetingelse for sin bedrift under de nærværende 

 forholde og holder derfor under samarbeide med foreningen virksomheden 

 gaaende trods alle vanskeligheder. 



En anden anstalt tilhørende vor forening, nemlig Aalesunds fisker- 

 hjem, rammedes af ildebranden ifjor. Dette var en ulykke for foreningen. 

 I dette fiskerhjem øvedes en stor og for vort lands fiskerbefolkning op- 

 muntrende og udviklende virksomhed. Et stort antal fiskere, hjemme- 

 hørende langs hele den norske kyst, føler sig staaende i taknemmelig- 

 hedsforhold til fiskerforeningen og fiskerhjemmet. I foreningens budget- 

 forslag ifjor gaves en oversigt over fiskerhjemmets økonomiske stilling og 

 fremtidsudsigter samtidig med, at man søgte om -et statsbidrag stort 

 kr. 6 000.00 til fiskerhjemmets gjenreisning. Bevilgning blev negtet, og 

 foreningen stod, med den sterkeste følelse af gjerningens nødvendighed 

 og pligten til at fortsætte, alene henvist til sin egen fattigdom. Dette 

 virkede i høi grad nedslaaende og syntes at indeholde en opfordring til 

 at lægge hænderne i skjødet. Men et stort og betydeligt samfundsarbeide, 

 som fiskerhjemsvirksomheden er, fremmes ikke paa den maade. Og naar 

 det som her gjaldt at fremme en for vort lands næringsliv saa betyd- 

 ningsfuld stand, som fiskerstanden jo maa erkjendes at være, da havde 

 man haabet i den norske fiskeristyrelse at finde en meningsfælle. Men 

 deri blev man skuffet, og denne skuffelse var saa meget mere nedslaaende, 

 som man jo troede at have mange beviser paa styrelsens fukle sympati 

 for virksomheden. For kommende budgettermin har foreningen andraget 

 om et aarligt bidrag af kr. 500.00. 



Men hensyn til gjenreisningen af fiskerhjemmet, da er foreningen 

 nødsagen til ,,at flyve som den har vinger til". Det blir da ikke et hus 

 med lokaler som det sømmede sig for en saa stor sag og for landets 

 mest fremskredne fiskerby. Men noget er bedre end intet, og foreningen 

 vil derfor til en begyndelse opføre et mindre hus for fiskerhjemsgjerningen. 

 Man er forvisset om, at virksomheden lierefter som hidtil vil finde den 

 rigeste anerkjendelse, og deri faar da foreningen finde sin tilfredsstillelse 



