— 140 — 



Da man paa sine steder paa Østlandet staar langt fremme med 

 hensyn til aalefisket, foretog sekretæren en reise til Kristianssandskanten 

 etc. for at sætte sig nøiere ind i aalefisket. Anmodning om veiledning 

 i aalefiske indkommer stadig, særlig fra Bergenliusamterne, i større og 

 større mængde. 



B. Fiskerfarkoster med og uden motor. 



Ligesom tidligere (se aarsb. for ifjor s. 8) har rids af skøiter og 

 kuttere været uddelt. Særlig har der dog i den senere tid indfundet sig 

 mange paa selskabets kontor for at konferere om anskaffelse af motor- 

 fartøier. Ogsaa pr. post er en mængde forespørgsler i denne retning 

 indløbet. Bl. a. paa grund af sekretærens ophold ved motorbaadudstil- 

 lingen i Kjøbenhavn i 1903 og i Marstrand ifjor har kontoret havt de 

 bedste betingelser for at kunne besvare deslige henvendelser. 



I „Norsk fiskeritidende" er fra pag. 323 — 1904 og videre ind- 

 taget en udførlig beretning om motorafdelingen ved Marstrandsudstillingen 

 forfattet af ingeniør Gustaf Seth. 



C. Konservering af fiskegarn. 



Dette spørgsmaal har i den senere tid været meget aktuelt (se forr. 

 aarsb. s. 9) paagrund af de sørgelige erfaringer, man har gjort med hen- 

 syn til garnenes konservering under vort forholdsvis nye sommersildfiske 

 med drivgarn i Nordsjøen og ved Shetland. Der gjøres her lange ture, 

 hvorunder man har liden og ingen anledning til at tørre garnene, hvilket 

 ellers ansees som en hovedbetingelse for at kunne bevare dem. Ogsaa 

 ved vort opblomstrende drivgarnsfiske efter sild ved Island viser der sig 

 at være den samme vanskelighed for at faa tørret garnene — men her 

 paagrund af det fugtige klimat. 



Sekretæren, som i længere tid havde været opmerksom paa denne 

 sag, havde, som ifjor meddelt, sørget for at faa de forskjellige kon- 

 serveringsmetoder udredet i „ Norsk fiskeritidende". Samtidig konfere- 

 rede han med redere og kapteiner om sagen, og resultatet heraf blev, 

 overensstemmende med disses ønske, at selskabets direktion i høst be- 

 sluttede at sende sekretæren til Holland for at sætte sig ind i den hol- 

 landske barke- og oljemetode for sildegarn. Da hollænderne driver silde- 

 fisket paa samme aarstid og samme maade, som vort nævnte nye driv- 

 garnsfiske, laa det nær at antage, at deres metode ogsaa vilde passe 

 for os. 



Resultatet af sekretærens studier under reisen staar oftentliggjort 



