— 242 — 



Østenfor Skroven stod tisken noksaa længe ; men forekomsten var 

 sparsom, fangsten ligesaa og vderst ujevn. Imidlertid ventede man her 

 saa længe paa opsving, som ikke indtraf, at vesttlytningen for manges 

 vedkommende foretoges for sent. 



At dømme efter resultatet for de faa baade, der hele tiden henlaa 

 i Østnæsfjorden, maa indsiget først paa vinteren dertil have været 

 ubetydelii;t. 



Fisket foregik hele vinteren meget nær land. I de vestligste di- 

 strikter stod lisken dog over større strækninger ,.op og ind", hvorved den 

 masse redskaber, som der udsattes, kunde faa plads og gjøre fangst. 

 Paa smaagarn, der overalt var det heldigste redskab, opnaaedes især i 

 Reines opsynsdistrikt saa jevnt høie raandslotter, som vel tidligere neppe 

 er forekommet i Lofoten. Linefisket i Vestlofoten var ogsaa upaaklage- 

 ligt, hvorimod storgarnene ikke fiskede i forhold til fi»ketyngden. Dag- 

 liner brugtes i større udstrækning end nogensinde før i Vestlofoten. De 

 fleste dybsagnbaade og skøiter samt alle dampskibe drev nemlig tillige 

 dette redskab med ganske godt udbytte. 



I april foregik intet nævneværdigt fiske i Østlofoten, og i Vestlofo- 

 ten afslattedes det efterhaanden til paaske — 23de — . Kun et par 

 hundrede baade var endnu i drift, da opsynet hævedes den 27de. 



Forekomst af loddestimer observeredes i Vestfjorden, noget der vist- 

 nok ikke har hændt paa lange tider. 



De nærmere forholde i de enkelte vær vil fremgaa af det føl- 

 gende: 



Raftsundet, Ri sv ær og Brette sn es. Paa strækningen fra 

 Svellingen til Brettesnes var formerket fisk i begyndelsen at februar ; 

 men nogen sjødrift blev der paa grund af veirforholdene ikke tale om 

 før langt ud i maaneden, da smaagarntrækninger paa optil 800 for Ris- 

 vær og 200 for Svellingen gav haab om godt fiske, hvorfor usedvanlig 

 mange baade lagde sig for i disse vær. saavelsom i Brettesnæs. End- 

 skjønt fisken senere blev staaende kun paa en kort strækning ved Engel- 

 øen, hvor baadene fra de nærmeste vær samt Guldvik og Aarstein flok- 

 kede sig sammen, medens der næsten intet var at faa paa fiskehavet 

 østenfor, og lidet paa Brettesneshavet, var der saa sterk tro paa op- 

 sving i fisket, at forholdsvis faa baade, trods gode efterretninger fra Vest- 

 lofoten, flyttede dertil før sidst i mars og først i april — desværre for 

 sent for fleres vedkommende. 



Paa nævnte lille havstrækning blev selvfølgelig overfyldt med red- 

 skaber og fangsten yderst ujevn. Et faatal lykkedes det enkelte dage i 

 mars at naa optil 600 paa smaagarn og 300 paa liner; men i april gik 

 fisket stadig tilbage og afsluttedes henved midten af maaneden. 



