- 270 — 



Merker for Lilsynsmandsbaadene. 



De ved departementsbestemmelse efter forslag fra opsynschefen paa- 

 budte baadnierker for tilsynsmændene — sort bogstav og tal paa rød 

 buiul — har vist sig ikke at være heldige af følgende grunde: 



1. Sort bogstav og tal paa rød bund sees ikke saa godt paa afstand 

 og i halvmørke, som de almindelige merker — sort bogstav og tal 

 paa hvid bund — især da merkerne som regel anbringes paa tjærede 

 baade, hvis farve meget nærmer sig den røde. 



2. Ombytning af baadmerker, der paa grund af tilsynsmandsvalgene 

 finder sted midt i fisketiden, volder ulempe og besvær baade for de 

 fratrædende og for de nyvalgte tilsynsmænd; væsentligst derved, at 

 deres i sjøen staaende redskaber, som ifølge vedtægtsbestemmelse 

 skal være merket med baadens bogstav og nummer, ikke samtidig 

 med baadmerkebytningen vil kunne ommerkes. Selv om redskabs- 

 trækningen foretages lige efter valgdagen, er saadan ommerkning ude 

 paa sjøen af fiskeredskaber, der med det samme skal udsættes igjen, 

 forbunden med vanskelighed. 



3. Denne ombytning af baadmerker, der formentlig er noget i strid 

 med bestemmelsen i Lofotlovens § 7, medfører desuden — under 

 baadenes flytning melleih de forskjellige merkedistrikter — meget 

 bryderi for merkeuddelere og opsynet, ved merkers frem- og tilbage- 

 sendelse samt rettelser i merkeprotokoller, saavel paa udleverings- 

 stedet som der, hvor vedkommende tilsynsbaade er anmeldte som 

 tilflyttede. 



Ordningen er i denne henseende særlig upraktisk, hvilket kan 

 lede til mangelfuld overholdelse, hvorved baadindtegningen bliver 

 misvisende. 



Efter konference med en flerhed af udvalgsmedlemmer og i over- 

 ensstemmelse med udtalelser fra disses overveiende pluralitet foreslaaes 

 — istedetfor de nu paabudte særmerker — for tilsynsmandsbaadene an- 

 ordnet et sort bogstav T, hvilke trekanter med spidsene ned anbringes 

 umiddelbart foran de almindelige baadmerker. Disse merker vil sees lige 

 godt som de øvrige baadmerker og sammes ombytning efter valgene bliver 

 ligefrem og letvindt. 



Med hensyn til omkostningerne saa antages disse ikke meget at 

 ville overstige, hvad der medgaar nu, da et større antal tilsynsmands- 

 nummer maa haves i beholdning i hvert merkedistrikt for tilfælde af 

 baadbelæggets øgning. Af de herved fores] aaede, for hele Lofoten ens- 

 artede merker, behøver oplaget ikke at være stort større, end det almindelig 

 samlede antal tilsynsmænd — et par til hver. 



