— 297 — 



iaar, saaledes at der i de sidste 14 dage af januar gjennemsnitlig har 

 deltaget ca. 200 baade. Men ogsaa nu var der delvis den mangel, at 

 raan enten liavde for store garn, 18 omfars, og selvfølgelig intet fik. eller 

 for smaa, helt op til 26 omfars, og derved igjen fik omtrent al den ,,blod- 

 sild", der fandtes i stimerne, og skaffede paa den maade eksportørerne 

 meget arbeide med sortering, foruden at priserne blev lavere. Efter de 

 almindelige udtalelser baade fra fiskere og eksportører ansaaes 22 omfars 

 garn at være de hensigtsmæssigste, og de, der benyttede saadanne, fik 

 ogsaa baade mest og penest sild — næsten bare fuldsild. — Forøvrigt 

 var der ogsaa den mangel ved garnfisket, at farkosterne var for smaa, 

 ialmindelighed sjegter med 2 mands besætning, der kun paa rigtig god- 

 veirsdage kunde greie sjøen. 



Af heklefiskere var der flest i Sækken og Singlefjorden samt, i 

 slutten af januar især, op mod Sponviken; her blir gjennemsnitlig ca. 

 200 baade pr. dag — og desuden endel spredt opover kysten. I hekle- 

 flsket deltog en hel del kvinder og gutunger; at saa mange voksne mænd 

 iaar deltog i dette fiske, skyldes væsentlig mangel paa ordentlig garn- 

 redskab. Forøvrigt var fortjenesten hellerikke saa ganske liden; i første 

 og tredie uge efter nytaar saaledes optil 10 — 12 kroner pr. mand paa 

 dagen. 



Af notlag har der hele tiden deltaget i fisket 11 norske med 14 

 mands besætning — og i sidste halvpart af januar tillige 7 ,.indkjøbte" 

 svenske, hvilke sidste sidste vakte sterk raisnøie blandt de norske fiskere; 

 der var saaledes flere gange paa tale at faa istand protestmøder. Som 

 et virksomt middel mod denne omgaaelse af loven blev da nævnt en 

 klækkelig fold paa færdige nøter. — Notfisket var gjennemgaaende bra, 

 naar bare veiret var nogenlunde; det hændte ogsaa etpar gange, at nøterne 

 sprak af sildemængden. Samtlige ovennævnte notlag benyttede posenøter 

 og havde gjennemgaaende udmerkede farkoster og redskaber. I det hele 

 gjordes kun 1 gang fangst med strandnot, nemlig den 13de januar, da 

 der i Fiskekrogen, paa Nordre-Sandø, fangedes 14 maal. 



Af seilere var der ikke svert mange tilstede ; af norske over hele 

 amtet antagelig ca. 30, næsten alle almindelige skøiter fra 5 til 15 tons. 

 Desuden var der stadig endel svenske opkjøberfartøier, især paa Hvaler, 

 ligesom ogsaa norske skøiter forseilede en masse sild fra Sverige til ising 

 i Gravningsundet og Engelsviken. Saaledes blev der alene over Gravning- 

 sundet til nytaar eksporteret ca. 2 800 maal, omtrent udelukkende svensk 

 sild. Seilerne kjøbte ikke silden paa egen risiko, men efter fast pris pr. 

 maal bestemt af eksportørerne, af hvem de saa fik 0.70 — 1 krone pr. 

 maal for forseilingen, — og dette forhold var vel hovedsagelig grunden 

 til de høie priser. 



