— 337 — 



I henhold til vaarsildloven forelagdes der i søndre distrikt 8 og i 

 nordre 23 mulkter til statskassen til samlet beløb henholdsvis 730 og 

 1289 kroner; ligeoverfor de fleste forseelser kom loven af ^Vo 185rs 

 § 6 til anvendelse. 



Paa opsynet som forligelseskommission lagdes der daglig sterkt 

 beslag. 



Som fislcedommere forrettede — i søndre distrikt sorenskriveren i 

 Karmsund, i nordre overretssagfører Skagen af Nordfjord; disse funktio- 

 nærer har om deres virksomhed afgivet følgende beretninger : 



1. Sorenskriveren i Karmsund: 



For mig som fiskedommer i søndre vaarsildtiskedistrikt i 1905 blev 

 anhængiggjort 5 sager. Jeg havde derhos en flerhed af underhaands- 

 forespørgsler angaaende opstaaede tvistigheder. 



Af de 5 sager blev en hævet som forligt; en overgik, efterat op- 

 synet var hævet, til behandling ved de almindelige thinge og blev lige- 

 ledes forligt. Af de øvrige tre blev en afvist, medens de to andre paa- 

 dømtes i realiteten. Den ene af disse sidste angaar et tilfælde af adskillig 

 interesse, og jeg skal derfor efter anmodning kortelig referere dommens 

 indhold. Parterne var enige om, at et kastelag ophører i det øieblik, 

 alle notlag har faaet sine nøter op af sjøen og er færdige til ny fangst, 

 hvad retten ogsaa antog, idet den dog herved bemerkede, at regelen for- 

 mentes at maatte lempes derhen, at i tilfælde, hvor enkelte af brugene eller 

 lagene bliver tilbage paa kastepladsen for at optage stænget, bliver laget 

 staaende, indtil ogsaa disse har havt anledning til at naa frem til det sted, 

 hvortil fisket har flyttet sig (jfr. iøvrigt Retstidenden for iaar side 47). 

 Derimod tvistede parterne om, hvorvidt et saakaldt gruppelag maa op- 

 siges, eller om det i lighed med, hvad der for kastelagene var antaget, 

 ophørte uden opsigelse. Ud fra forholdets egen natur kom retten til det 

 resultat, at den samme regel maa gjælde for gruppelag som for de lag- 

 slutninger, kastelagene, der har aftødt gruppelagene. Thi gruppelagene 

 indgaaes for mest mulig at ophæve de sammenknyttende følger, kaste- 

 lagene medfører, og bestræbelserne gaar ud paa at skille sig fra de notlag 

 eller notbrug, med hvem man ikke er eller vil være i fast lag. Men at 

 fordre opsigelse vil virke hindrende, ikke alene fordi det under fisket 

 ikke altid vil være ligetil at faa tag i dem, med hvem man er i lag, men 

 særlig fordi det rette øieblik saa let kan forspildes, da opsigelsen ikke 

 gjælder før fra det øieblik af, da alle deltagere har sine nøter oppe og 

 klare til fangst. 



Det anføres sluttelig, at retten ud fra disse betragtninger ogsaa an- 



