— 346 — 



Østb anken, som er forholdsvis gruntl (70—110 favner), er fordet- 

 meste bedækket med sand eller sand og sten, men ogsaa her findes 

 enkelte dele bestaaende af haard eller blød lere, særlig den østlige del 

 er temmelig blød. 



Østbankens skraaninger, særlig vest- og nordbakken er temmelig 

 brat med haard og god liskebund. 



Strømforholdene paa banken var særdeles gode. Strømmen gik 

 mest øst og vest og skiftede. 



Landbanken udfor Fiskerhalvøen og Murmankysten og dens skraa- 

 ning er ogsaa haard med god liskebund og brattingen god paa de fleste 

 steder, kun udfor Kildin — Teriberskai, hvor landbanken strækker sig 

 langt tilhavs, skraaner den jevnt og danner yderst ude kun en ganske 

 kort bakke. Denne landbankes flade bestaar mest af sand med sten- 

 flekker iblandt. Skraaningen, som er ganske kort, er mere stenet og 

 har bedre fiskebund. 



Strømmen, som ogsaa her er skiftende øst og vestgaaende, er bety- 

 delig stridere end ude paa havbankerne. 



: Hvidehavets munding og havet nordover bestaar af en tem- 

 melig jevn sandbanke med 30 — 50 favnes dyb lige op til 71 '^ n. br. 

 nord af Cap Canin, og en dybere fortsættelse af denne banke vestover 

 danner Skolpenbanken, hvis almindeligste dybder er fra 87 — 100 favner 

 og bedækket med blød lere. Kun enkelte steder forekommer sand og 

 sten. Trawltræk paa blød ler viste ogsaa forekomst af store rullestene. 

 Mod vest skraaner banken jevnt omtrent uden brattinger. 



Pølsebanken er en grundere del af Skolpenbanken, hvis dyb er 

 60 favner bedækket med sand og sten. Navnet er fremkommet paa grund 

 af den usedvanlig store forekomst af sorte sjøpølser (Cncumaria fron- 

 (losa), saaledes fik man paa en linesætning en sjøpølse omtrent paa anden- 

 hver angel. 



Strømforholdene saavel paa Skolpenbanken som paa Pølsebanken 

 var meget gunstige for linefiskeri. Bundbeskaffenheden i de dybere ren- 

 der i Østhavet var overalt, hvor lodskud blev tåget, udelukkende blød lere. 



Bjørnøbanken er hovedsagelig bedækket med sand, sand og sten, 

 sand og skjæl og haard lere, kun enkelte flekker fandtes blødere bund. 

 Mod vest danner banken jevnt skraanende afsatser, og særlig brat var den 

 skraaning, hvor de fleste fiskeforsøg er gjort (110 — 140 favner), bestrøet 

 mest med sand og sten eller kun sand. Ogsaa nordvestover er banken 

 forholdsvis dyb med bakke fra 110 — 140 favner med sand og stenbund. 

 Nordøstover fra Bjørnøen danner banken en temmehg grund ryg (20 — 40 

 favner) med haard bund (skjæl, sten og sand). Denne ryg strækker sig 

 helt op til Hopen og danner skille mellem Storfjorddybet og dybet østen- 

 for Bjørnøen, som skjærer sig nordøstover som en rende helt øst for 

 Hopen. 



