— 359 — 



tid fuldstændig lastes med tisk. Det gjaldt her kun om hænder til at 

 hale op fisken med; thi fisk var der overalt i mængder, hvor man lod 

 sit snøre gaa ned. Fiskerbaadene behøvede i regelen kun at ro nogle 

 faa aaredrag ud fra ankerpladsen, for at alle mand straks kunde komme 

 i fuldt arbeide med fiskeriet, som saaledes gik for sig under de gunstig- 

 ste omstændigheder, nemlig baade i ganske smult hav og paa forholdsvis 

 grundt vand (16 — 18 favne). For at give et begreb om dette fiskes stor- 

 artethed, hidsættes følgende opgift, hvis paalidelighed kunde kontrolleres af 

 os, medens vi opholdt os paa selve stedet. Fra et af fartøierne („I8- 

 bjørnen") sendtes kl. 10 om aftenen den 16de august 3 baade ud paa 

 fiskeri, hver med 2 mand. Kl. 472 om morgenen vendte disse baade 

 tilbage fuldt lastede med tilsammen 1 153 stor torsk. Efter at have 

 flekket torsken og hvilet sig lidt tog de samme mænd ud igjen kl. 8 og 

 vendte tilbage kl. IV2 om ettermiddagen med tilsammen 1 100 torsk. I 

 løbet af 12 timer har saaledes disse 6 mænd alene med simpelt haand- 

 snøre opfisket det anseelige antal af 2 253 torsk, hvilket giver hver mand 

 ca. 375 fisk, eller mere end 1 fisk hvert andet minut. At her maa have 

 været ganske enorme fiskebjerge opunder kysten, er klart, og et med 

 mere tidsmæssige fiskeredskaber drevet fiskeri maatte utvilsomt her have 

 kunnet give et aldeles storartet udbytte. 



Fisken, som jeg her havde rigelig anledning til at undersøge i frisk 

 tilstand, skilte sig i ingen henseende fra den ved vore kyster forekom- 

 mende banktorsk. Skjønt den var temmelig jevnt stor, enkelte individer 

 endog usedvanlig store, og neppe staaende tilbage for den største Lofot- 

 skrei, fandtes dog hverken rogn eller issel i nogen af dem. Derimod 

 var mavesækken paa dem alle fuldproppet af forskjellige sjødyr, hvori- 

 blandt ogsaa den ovenfor omtalte flueaate af og til kunde gjenkjendes. 

 Efter fiskernes udsagn var det tidligere saagodtsom udelukkende denne 

 aate, torsken havde i sig, og da havde fisken fersk afkogt havt en eiendom- 

 melig mindre behagelig lugt og smag, der tildels endnu kunde spores hos 

 enkelte individer." — — Om denne aate siger Sårs, at den er „som 

 andre pelagiske dyr særdeles flygtig i sin forekomst, saa at det ofte kan 

 hænde, at den ligesaa pludselig igjen forsvinder, efter at den en tid har 

 fyldt alle bugter og sunde." 



Den tyske „01ga"ekspedition udførte i 1898 i de første dage af 

 august undersøgelser med engelsk trawl og fik som bedste fangst paa ca. 

 70 favners dyb NV af Bjørnøen i et træk 800 kg. stor og smaa torsk. 

 En mængde andre trawltræk baade før og efter denne tid samme som- 

 mer gav smaa fangster, men paaviste dog forekomst af torsk omtrent 

 overalt paa den sydlige, vestlige og nordlige del af Bjørnøbanken og i 

 Storfjorddybet og paa Spitzbergbanken helt op til ,,Prins Carls Forland". 



1900 og 1901 foretog „Michael Sårs" enkelte fiskeforsøg paa Bjørn- 

 øbanken med det resultat, at medens fangsten det første aar var ubety- 



24 



