— 361 — 



keligt materiale til bestemt at kunne udtale om sommeren 1905 for havet 

 udfor Østfinmarkens og Murmankystens vedkommende er ekstraordinær, 

 eller om saadanne særdeles fiskefattige aar forekommer med korte mel- 

 I emrum eller i perioder, da ordentligt bankfiskeri ikke har været drevet 

 før, og fiskeforsøg først i de seneste aar er blevet drevet i disse far- 

 vande og heller ikke disse fortløbende fra aar til aar. Den kjendsgjer- 

 ning, at der isommer ikke fandtes hval i Finmarkshavet, synes dog at 

 tyde paa unormale forholde; thi selv om man gaar ud fra, at hvalbestan- 

 den i meget høi grad er bleven formindsket ved intens fangst, kan dog 

 ikke den mulighed tænkes som grunden til hvalens fuldstændige udebli- 

 ven. hvilket iaar var tilfælde. 



I løbet af 3 maareder j.Michael Sårs" gjennemstreifede Østhavet 

 observeredes kun 1 hval i den sydlige del, først under Bjørnøen saaes 

 hval ofte. 



Kun et par gange saaes spiingere udenfor fjordmundingerne, hvor 

 ogsaa smaasild fandtes, men aldrig ude paa havet, før man kom ca. 20 

 mil syd af Bjørnøen, hvor springere og smaasild saaes i mængde under 

 opfarten til Bjørnøen begge ture. Fugl i mængde saaes aldrig og aate 

 i sjøen heller ikke. At hvalens fuldstændige udeblivelse er enestaaende 

 i Finmarken for denne sommer, tror jeg hvalfangstindberetningerne kan 

 vise, naar disse sammenlignes med vore observationer iaar. Hertil kan 

 ogsaa tilføies, at gamle fiskere fra Østiinmarken paastaar ikke at kunne 

 mindes saa daarlige agnsildforholde og saa liden forekomst af dybvands- 

 lisk som iaar. 



Den store forskjel i mængden af fisk, hval og fugl i sommeren 1905 

 i modsætning til den kjendskab man har fra andre aar, maa uden tvil 

 føres tilbage til storo variationer i planktonmængden. 



Dr. Hjort har i sin bog ,,Fiskeri og Hvalfangst" paavist den store 

 rigdom af drivende organismer som karakteriserer disse farvand og be- 

 skrevet den kolossale opblomstring af de flydende planter og dyr, som 

 danner den oprindelige næring for alle havdyr. Det har derfor en stor 

 almen interesse i sammenhæng med vore fiskeforsøg, at i 1905 planktonet 

 viste sig at være overmaade fattigt. Medens saaledes de tidligere iagt- 

 tagere beskriver en kolossal udvikling af rødaate (Calanus finmarclilciis) 

 i sommermaanederne, var det meget paafaldende, at i 1905 disse smaa 

 krebsdyr var meget skjelne og spillede en ubetydelig rolle i planktonet. 

 Dr. Damas, som har undersøgt prøverne, der er samlet ombord i „Mi- 

 chael Sårs" under vore togter, oplyser, at hovedmassen af det fattige 

 plankton bestod af kystformer, som trives bedst i de vandlag der er 

 opbl andet med elvevand. 



Aarets undersøgelser strakte sig ikke saa langt øst som til Cap 

 Canin og heller ingen underretning om, at der fiskedes med trawl ])aa 

 dette sted, blev erholdt i den tid foisøgene vårede, hvilket er beklageligt, 



