— 362 — 



thi muligens kunde line eller juksetiske her være drevet og undersøgelser 

 fortsat længer øst og op mod Novaja Semlia. Men kundskaben om, at 

 der her stod en større fisketyngde samlet i et længere tidsrum, medens 

 havet vestenfor var praktisk talt frit for fisk, har dog stor værdi for 

 fremtidige forsøg og giver haab om, at bankfiskeri fra Finmarken ikke er 

 aldeles udelukket, selv om store vekslinger er almindelige, især naar 

 man faar kjendskab til alle de dele af Østhavet, hvor fiske- 

 tyngde kan staa i et længere tidsrum. Er først dette kjendt, kan 

 den mulighed godt tænkes, at erfaringer i forbindelse med undersøgel- 

 ser vil kunne paavise aarsag og lovmæssighed i disse forhold. Det kan 

 da nemlig godt tænkes, at det kan lønne sig selv at seile langt efter 

 fisken, hvis fremtidig erfaring viser at den opholder sig i rigelig mængde 

 paa fjernere steder. 



De hidtil indvundne erfaringer og undersøgelser i Finmarkshavet 

 tyder paa, at saavel torsk som anden fisk (kveite, hyse, brosme, blaa- 

 kveite, stenbit) foretager kortere eller længere vandringer fra et sted til 

 et andet efter aarstiden og de deraf følgende fødeforholde, og det er 

 derfor sandsynligt, at for eksempel Bjørnøbanken, Cap Caninbanken o. s. 

 v. bliver fiskerig paa et andet havomraades bekostning og omvendt. 

 Maaske vil et andet aar vise, at der ved Cap Canin ikke findes fisk^ 

 men at den staar i større mængde et andet sted i Østhavet for eksempel 

 udfor Finmarken, Murmankysten, Bjørnøen. Naar saadanne fiskeforholde 

 som iaar kan indtræffe, selv om man ikke tror, de er almindelige, saa 

 viser det iallefald de store vanskeligheder, som Finmarkens fiskere har 

 at kjærape med for at udvikle et ordentlig bankfiske i den tid af aaret^ 

 da veiret ialmindehghed er bedst og solen er oppe døgnet rundt og der- 

 for saa meget kan udrettes paa sjøen ved ihærdigt og jevnt arbeide. 

 Der mangler ikke paa lyst og mod til at komme ud og arbeide paa 

 sjøen deroppe, det viser haakjærringfangsten, som drives helt op under 

 Bjørnøen og Spitzbergen med tildels yderst smaa, gamle, elendige far- 

 koster, som rider af storm efter storm mesteparten af aaret, men hvad der 

 mangler er v i s h e d om bankfiske kan blive stabilt i disse farvand, hvor 

 alle slags fiskerier har en saa flygtig natur. 



For at hjælpe befolkningen til at faa sikker kundskab om bank- 

 fiske med dertil særlig indredede og godt udrustede, store fartøier kan 

 blive stabilt, enten ved at paavise god fiskeforekomst i aarrækker udfor 

 Finmarken og Murmankysten, eller at lønnende fiske kan gjøres med 

 samme slags fartøier andre steder, naar fisken holder sig væk fra først- 

 nævnte steder, maa der gjøres undersøgelser med forsøg og atter forsøg 

 aar efter aar, indtil noget bestemt kan siges herom. 



