— 364 — 



tydning under bankfiske, særlig paa grund af den i denne aarstid saa ofte 

 indfaldende og vedholdende taage, som vil hindre arbeidet i en væsentlig 

 grad ombord i et seilfartøi. 



At lultale noget om, hvilken fartøistype og størrelse egner sig bedst 

 for Finmarken om sommeren, kan jeg selvfølgelig ikke gjure efter dette 

 aars paaviste daarlige fiskeforholde ude paa havbankerne. 



Heller ikke fik vi iaar af samme grund anledning til noget forsøg 

 med hensyn til fiskens tilberedning og op bevaring; 



Kun har jeg ovenfor bemærket, at motor- eller anden drivkraft er 

 meget nyttigt, og kan hertil tilføie, at motorerne paa „Præcis" og „ Gli mf 

 arbeidede udraærket den hele tid uden nogen nævneværdig uregelmæs- 

 sighed. 



„Michael Sårs" og de øvrige fartøier drev iaar fiskeriet paa almin- 

 delig maade efter det system, som nu overalt søndenfor er i anvendelse 

 oui sommeren paa bankerne, nemlig at agne linerne i sjøen efterhvert 

 søm de skal bruges, hvilket maa gjøres, naar hele ugesture eller turer af 

 længere varighed skal gjøres. Kun leilighedsvis medtoges fra land endel 

 af folk iland agnede liner til en eller to sætninger. Dette gjordes dog 

 kun af „Miehael Sårs"' og de finmarske skøiter, hvorimod ,,Cockatoo" og 

 begge motorfartøier altid agnet sine liner selv. Saavel motorfartøierne 

 som seilfartøierne benyttede baadene, mens „ Michael Sårs" for det meste 

 satte og tråk linerne fra selve skibet. 



,, Michael Sårs" brugte denne almindelige bankfiskemaade at fiske 

 paa, fordi derved stadigt en del af mandskabet kunde agne, mens 2 — 3 

 mand var tilstrækkeligt til at trække linen hurtigt ved hjælp af damp- 

 linespillet paa det forholdsvis grunde vand og oftest gode strømforholde, 

 og ikke mindst fordi fisket var saa smaat, behøvedes lidet mandskab ved 

 trækningen. 



Hvilken fremgangsmaade er bedst under et godt fiskeaar, enten at 

 bruge den af os benyttede maade eller at bruge den under skreifiske og 

 loddefiske almindelige, nemlig at agne alle liner iland en eller flere sæt- 

 ninger (oftest 2) og sætte kun fra doryer, vil afhænge af den afstand 

 fra land, fisken staar. Staar fisken nogenlunde nær land, vil maaske 

 agning af linerne iland vise sig mest praktisk; men staar fisken langt 

 fra land, vil antagelig agning og drift som alraindelig paa bankerne i 

 længden blive vel saa lønnende en driftsmaade. 



Agnforholdene iaar især paa Østfinmarken har jeg allerede i det 

 tidligere ofte omtalt som meget mislige. Optræder noget lignende i et 

 godt fiskeaar er det vanskeligt at forståa, hvorledes af den grund line- 

 fisken kan drives rationelt hele sommeren; men der kan vel neppe noget 

 gjøres for at afhjælpe denne nød, medmindre fisken da skulde vise sig 

 mindre kræsen end iaar og bide paa saltet agn af en eller anden slags. 

 Forhaabentlig vil det ogsaa vise sig at agn forekommer proportionalt 



