— 446 — 



Disse tal har efter Heinckes undersøgelser vist sig at være uaf- 

 hængige a f sildens alder, d. v. s. om prøven bestaar af smaa eller 

 iidvoksne. unger eller gydende sild af f. eks. storsild, saa er frekventserne 

 henholdsvis 58, 26 og 14. Denne lov har, som senere 'vil fremgaa, over- 

 maade stor betydning, og end større derved, at kroppens forhold for 

 store dele er afhængige af sildens vekst. 



De tre grupper, der omtales i dr. Hjorts bog (smlgn citatet side 

 444 — 445) synes i virkeligheden at være tre hovedstammer i den midtre 

 og nordlige del af Nordsjøen: den første gruppe — vi kan foreløbig kalde 

 den ,.den norske sild" — staar nær ved vore vaarsild. Den anden 

 gruppe er Heinckes („Naturgeschichte des Herings") „nordlice Bank- 

 heringe", Doggerbanksilden. Den fjerde gruppe endelig er Shetlandssilden. 

 Disse tre stammer gyder til forskjellig tid og sted. Doggerbanksildens 

 gydeplads er endnu kun delvis kjendt; men dens gydetid maa — efter 

 kjonsorganernes udvikling at dømme — falde om høsten, kanske alt i 

 september — oktober. Shetlandssildens gydetid falder i august — september; 

 gydested i den nordvestlige Nordsjø mellem Shetland og Revet, Den 

 norske sild gyder antagelig som „vaarsild" i februar — mars ved vore 

 kyster. 



Ved de videre undersøgelser vaaren 1905 syntes at fremgaa, at 

 Bohuslanssilden er en fra vor vaarsild vidt forskjellig stamme, der der- 

 imod er overmaade nær beslegtet med Doggerbanksilden. 



Endvidere at storsilden og vaarsilden langs vor vestkyst er meget 

 nær beslegtet, ja saa nær, at det med de daværende undersøgelser som 

 basis syntes meget vanskelig at holde disse to stammer ud fra hinanden 

 med nogen sikkerhed. 



Sammen med dette materiale til mere orienterende undersøgelser 

 forelaa der, som nævnt, nogle prøver fra et formodet grænsegebet mellem 

 to stammer, nemlig fra Vikingbanken. Det var fire prøver fra d/s „Kinn" 

 (kaptein Rutgerson) fra 14de og 17de oktober og Iste og 2den novbr. 

 1904 (datoen er dagen for indhivningen af garnene). De tre første 

 prøver var Shetlandssild — den fjerde norsk sild. Det saa ikke ud til 

 at være særlig blandede prøver, og spørgsmaalet ligger nær : var denne 

 ,,straale" den 2den november sild paa vandring mod den norske kyst, 

 eller hvoraf kommer denne pludselige omskiften? 



I aaret 1905 — ' 6 er der ogsaa blevet indsamlet et betydeligt og 

 værdifuldt materiale af sild til raceundersøgelse. Der er saaledes ind- 

 samlet: 



fra den nordlige Nordsjø (Revet) af kutter ,.Frithjof", observatør 

 Peder Rønnestad (kart side 426). 



