— 448 — 



Var der i den nordlige Nordsjø ikke helt ubetydelige forskyvninger 

 at merke igden sildestammerne, synes der i de af ,,Michael Sårs" under- 

 sogte partier langs den norske kyst (se kart planche B) at herske en paa- 

 faldende ensformighed. Forsøgene gik for sig i maanederne september til 

 november 1905. Med hensyn paa stationer og detaljerede fangstopgaver 

 henvises til Thor Iversens indberetning. Den sild, der fiskedes — 

 efter vragerbedommelse slosild 400/450, 500/550, 600/700 — holdt en 

 riieget jevn størrelse, hyppigst nær 31 cm. i længde (sammenlign planche 

 D, ,,Michael Sårs" 1905). Noget uklar at bedømme er st. 6 (n. br. 

 63*^ 21', 1. o. 6° 20'); det er muligt, at den her forekommende sild 

 nærmer sig meget sterkt til Nordsjøens norske sild. Paa de øvrige 

 stationer forekom saa at sige udelukkende sild, der efter al sandsyn- 

 lighed er den samme som den, der omkring nytaar og senere hen fiskes 

 som „storsild" nordenfor stadt. Dens kjønsorganer stod paa stadium 

 n og III, isterholdighed hovedsagelig -|- (istersild). 



Af stor interesse var det at faa undersøgt de faa, spredte eksem- 

 plarer af fedsild, der fangedes paa disse felter. Det har været og er 

 fremdeles et meget omstridt spørgsmaal, hvad fedsilden egentlig er for 

 slags sild. Dr. Axel Boeck holdt fedsilden („sommersiIden") for en 

 egen, høstgydende sort. Nogen støtte for denne antagelse er det ikke 

 lykkedes mig at finde. Langt mere i overensstemmelse med mine iagt- 

 tagelser er det naar professor G. 0. Sårs i sine indberetninger antog 

 soramersilden for yngre individer af vaarsild. Et endeligt resultat er 

 jeg endnu ikke kommet til, og paa grund af den tilfældige karakter, der 

 hviler over de faa prøver, der har været at opdrive, vil min mening om 

 fedsilden mere antage formen af en hypotese end en absolut dom. 



De prøver af fedsild, der er tilveiebragt af ,, Michael Sårs" — mest 

 Kristianiasild — stemmer i sine hvirveltal og øvrige tællinger helt overens 

 med storsilden. Sandsynligheden taler derfor sterkest for, at fedsilden 

 her er unge, endnu ikke gydefærdige individer af storsildens 

 stamme; med sikkerhed kan dette først da opklares, naar der kan 

 opdrives prøver under et fedsildfiske paa de vanlige lokaliteter. Ved 

 undersøgelse af disse fedsilds kjønsorganer fremgaar det 

 med absolut sikkerhed, at de endnu aldrig har gydt, til trods 

 for silden har en totallængde, der er omtrent den samme, 

 som hos den gydende Dogger banksild. Enkelte af de her om- 

 handlede fedsild viste tegn til, at de i løbet af kommende aar vilde 

 komme til at gyde for første gang. — Man maa absolut ikke af denne 

 her paapegede størrelseslighed slutte, at silden paa Doggerbank har 

 samme alder som Kristianiasilden. Tvertimod taler sandsynligheden for 

 det modsatte, da sildens vekst synes at være yderst forskjellig paa de 



