— 449 — 



forskjellige lokaliteter.^) Desværre mangler jeg materiale til at foretage 

 (le saa nødvendige aldersbestemmelser paa silden fra Doggerbank, da 

 disse undersøgelser først er blevet paabegyndt sidste aar. 



Af en prøve af saakaldet ,,fedsild'' fra Trondhjemsfiorden 31te august 

 1905 (st. 35, kart planche B) syntes at freragaa, at vi her liar at gjøre 

 med en fra den egentlige fedsild vidt forskjellig stamme. Rogn og melke 

 viste sig hos Trondhjemsfjordsilden oftest hos individer af samme total- 

 længde, som den oven omtalte Kristianiasild, at være langt mere udviklet 

 (stadium II og III), [istergehalt -\- til m.]. Den vægtigste indvending 

 mod samhørigheden af de to fedsild esorter synes dog at Ugge i de for- 

 skjellige hvirveltal. Medens dette tal er særdeles høit hos fedsilden 

 fra ,, Michael Sårs" (58 — 57), er det hos Trondhjemsfjordsilden temmelig 

 lavt (56—57-). 



I Beistadfj orden (st. 36, kart planche B) gyder en ganske særegen 

 sort ,,vaarsild". Intet andet sted er det saavidt mig bekjendt iagttaget, at 

 sild gyder allerede ved en totallængde af ca. 12 cm. Den mindste 

 gydende sild angives fra Østersjøen af professor Heincke (Naturgeschichte 

 des Herings) til omtrent 17 cm. Denne eiedommelighed i forbindelse 

 med en temmelig isoleret beliggende gydeplads og sen gydetid (mars — 

 mai) tydede i retning af en særegen stamme. Af undersøgelserne over 

 gydende sild fra Beitstadfjorden april 1906 (st. 36, kart planche B) synes 

 ogsaa at fremgaa, at her foreligger en egen stamme. Individerne i den af 

 mig undersøgte prøve har en gjennemsnitlig længde af 21 — 23 cm.; de er 

 altsaa blandt de forholdsvis større eksemplarer. Undersøgelsen af disse 

 sild frembyder ogsaa derigjennem en stor interesse, at der her synes 

 at foreligge individer af samme sildestamme, som den „fed- 

 sild"', der i august 1905 blev fisket mellem Tautra og Leks- 

 vik en (st. 35, kart planche B) i Trondhjemsfj orden. 



At denne sildestamme i Trondhjemsfj orden hverken er smaa indi- 

 vider af den veritable storsild eller vaarsild fremgaar med tydelighed af 

 de maalinger, der atter iaar er foretaget over disse to sorter. For atter 

 at komme tilbage til og muligvis faa rede paa det spørgsmaal, hvorvidt 

 storsild og vaarsild virkelig kan holdes ud fra hinanden, er der atter 

 iaar maalt et par større prøver fra hvert distrikt, prøver fra Svinøhavet 

 og Haugesund (Bømmeløen). Til hvilken sildestamme man maa henregne 

 Østlandets ,, vaarsild", er et endnu uopklaret spørgsmaal. Et lidet vink 



^) F. eks. kan nævnes, at der særdeles hyppig' forekom individer med 5 vinter- 

 ringe paa otoliter eller skjæl (d. v. s. sandsynligvis tilhørende 5 gruppen) i Trond- 

 hjemsfjorden af samme størrelse som eller mindre end individer med 3 vinterringe 

 (3 grnppen) fra havet udenfor vore k3^ster. 



^) Prekventserne fremhævet. 



